77 



(eller salpetei-syrling) ved hjælp af den energi, som frigjøres ved 

 oksydationen. De reducerende bakterier derimod trænger orgajiisk 

 næring og til de reducerende hører ogsaa de denitrificerendes kvæl- 

 stofafspaltende, arter. Ogsaa de arter af bakterier, som binder luftens 

 frie kvælstof, traMigev kulstofforbindelser til sin virksomhed, og helst 

 kulhydrater. 



Det, som for os her er hovedsagen, er de pi"ocesser, siom forrykker 

 mængden af det bundne kvælstof i forhold til det fri kvælstof i 

 atmosfæren. Dette forhold reguleres jo, som vi ved, ikke udelukkend© 

 af biologiske procosser ; bl. a. dannes der ved elektriske udladninger 

 i atmosfæren ammoniumnitrit af frit kvælstof og vand ; meni de bio- 

 logiske' processer spiller dog utvilsomt den dominerende rolle. Vi 

 vil her ikke gaa nærmere ind paa det kvaintitative, men bare forsøge 

 at faai en oversigt over spørgsmaalet i sinei store hovedtræk. 



Paa landjorden kan vi vel antage, at mængden af bundet kvælstof 

 holder sig nogenlunde jevn, det vil sige, at kvælstof bindingen er til- 

 strækkelig til at opveie de tab, som jordbunden lider af kvælstoffor- 

 bin deiser, paa den ene side ved denitrifikation, paa den anden siide 

 ved udførsel gjennem elvene til havet. 



Hvis vi nu i havet har alle de tilsvarende processer som i jordbun- 

 den, maa vi efter Brandts teori vente, at k v æ 1 Si t o f a f s p a 1 1- 

 n i n g 6 n maa have overvegten over de falctorer, som forøger mængden 

 af det bundne kvælstof. Naar vi skal forsøge ved bakteriologisk© 

 unders-øgelser at kontrollere teorien, gjælder det altsaa først og fremst 

 at udrede, om der findes bakterier i havet, som afspalter frit kvælstof. 

 Nu kj ender vi ikke til nogen anden proces, hvoi^ved denne af spaltning 

 findeir sted i nogen større udstrækning, end d e n i t r i f i k a, t i o n e n ; 

 den er en r e d u k 1 1 o n s p r o c e s, hvis udgangspunkt er surstof- 

 forbindelser, nitrater og nitriter ; den kan altsaia ikke finde sted, med 

 mindre der foreligger nitrater eller nitriter. Dermed er det ikke 

 givet, at ikke kvælstof ogsaa kan afspaltes paa andre maader, men 

 vi bør først gaa ud fra de forhold, som vi kjender. 



Nitrater og nitriter tilføres havet i temmelig betydelige mængder 

 fra land med elvevandet, og endel vil ogsaa komme med nedbør fra 

 atmosfæren. Selv om der i havet ikke dannes nitriter og nitrater, 

 vil der altsaa alligevel kunne tænkes at foregaa denitrifikation i 

 nogen udstrækning, især langs kysiternei Men det vilde være et 

 mindre fænomen ; vi maa ialfald først undersøge, om der ikke ogsaa 



