b2 



udføres a,f en hel række andre bakterier, og paa den anden side har 

 vi ogsaa denitrificerende fi-ter, som slet; ikke kan angribe nitrat, men 

 bare nitrit. 



Da vi har med en reduktionsproces at gjøre, skuld© vi vente, at 

 den kun kunde foregaa, naar der var mangel paa surstof ; sulfatreduk- 

 tionen, som jo paa en maade er ganske tilsva,rendei, bevirkes af de 

 m.est eksklusivt anaérobe arter, som vi kjender. Saaledes er det dog 

 ikke rigtig heller ; tværtimod er alle denitrificerende bakterier, som 

 vi kjemder, aerobe arter; men det er karakteristisk for de.m, at de er 

 obligat aerobe, naar de ikke har adgang til nitrit (eller nitrat), men 

 med nitrit kan de ogsaa hjælpe sig uden adgang til frit surstof. 



I vore alniin delige kulturkolber kan de ogsaa denitrificere, naar 

 luftens surstof har fri adgang, ja, det gaar dai endog raskere, end hvis 

 man afstænger eller indskrænker surstoftilførselen. 



Men hvis man leder luft igjenneini kulturvædskein, saa. heimmes 

 den itrifikationem. 



N^itritet er altsaa. for disse bakterier væsentlig en. Si u r s t o f - 

 kilde og kun for en ringe del noget næringsstof i egentlig betyd- 

 ning. For at kunne leve og denitrificere kræver bakterierne anden 

 næring, og specielt kulstofiorbindelser ; man kan endog under for- 

 øvrigt lige forhold sætte mængden af det spaltede nitrit proportionalt 

 med kvantiteten af den samtidig forbrugte kulstofholdige næring. 



Men dette gjælder kun under forøvrigt lige forhold; jeg har 

 selv tidligere forsøgt tilnærmelsesvis at bestemme forholdet i for- 

 holdsvis tvnde næringsopløsninger og med fuld tilgang af luft, og 

 fundet den forbrugte mængde af kulstofforbindelser 1^ — 4 gange 

 den spaltede mængde nitrater — i renkulturer, i blandingskulturer 

 derimod mere. Forholdet afhænger ikke alene a.f næringsstoffenes 

 art, og af hvilke arter ba.kterier man arbeider med, men ogsaa 

 af surstofspændingen, som det fremgaar af nyere undersøgelser af 

 I ters on; med lav surstofspænding spaltes forholdsvis mere nitrat. 



Iterson har ogsaa, udført et andet forsøg, som er af stor betyd- 

 ning. 1 jordbunden, hvor nitrificerende og denitrificerende bakterier 

 findes side om side i store mængder, har man studeret meget paa, 

 hvilke faktorer kommer til at afgjøre, om nitrifikation eller denitri- 

 fika,tion kommer til at faa overvegten. 



W i n o g r a d s k i og med ham de øvrige forfa,ttere er blevet 

 staaende ved, at det er mængden af de tilstedeværendei organiske stoffe. 



