sten. Men. man kunde altid prøve at smugle med en li den pakke, 

 naar det — forhaa.bentlig snart — igjen falder en rigmand md a,t 

 udruste en ekspedition som Dahls, hvis udmerkede bog og indsamled© 

 skatte vil hos vore bøm og bøniebørn nære kjærligheden til d© brave 

 dyr, som eier solen og jorden i fællig med os, — til en modvegt mod 

 den skrækkelige Svend Foyn, som efterat have tilføiet sit lands 

 dyreliv et slag som ingen anden, endte med at føre sine millioner 

 forbi de fattige fiskere og fangstmænd, for at anvendes til "doble for- 

 klaringer" for de smaa ubodfærdige umpumpander i Zulu og paa 

 Madajraskar. Alexander L. Kielland. 



Modgift mod siangebid. 



A f Canis Sterne i ,.P.onietlieus". 



Den Behringske serum-terapi, der som bekjeaidt ifjor til- 

 kjendt£S den internationale Nobelpris, har afiødt en velsignelses- 

 rig sidegren i fremstillingen ai en modgift mod siangebid, hvis 

 benyttelse allerede' har reddet mange menneskers liv. Enhver beboer 

 af lande, som udmerkeir sig ved sin rigdom paa farlige' giftslanger, 

 læger og embedsfolk, som. er .stationerede i saadanne lande, og trope- 

 reisiende kan nu let komme i besiddelse af saa. meget modgift, at det 

 vil strække til for mange tilfælde, og saaledes bevæbnet kan de med 

 større sikkerhed b3'de faren trods end i teriakets og giftdoktorernes 

 dage. Hvad dette betj-der, vil fremgaai af, at ifølge den engelske regje- 

 rings officiellei rapporter skal der alene i Indien aarlig forekomme 

 over 20000 dødsfald (?) som følge af bid af giftslanger, særlig af 

 cobra, di capello eller den indiske brilleslange, og af kjæmpehatslangen 

 (nåja bungarus). Et lignende antal dødsfald skyldes pa.T Antillerne 

 lanseslangen, i Algier hornhugormen, i Afrika den sorte naja og i 

 Australien sortslangen. Det er særlig de indfødte, som er udsatte for 

 siangebid, da de gaar barbenede. Bortseiet fra alle filan+ropiske mo- 

 tiver, handler det ved disses redning om et meget vigtigt kulturfreim- 

 skridt, som kan forsone de indfødte med mang© af de høist tvilsomme 

 civilisatoriske "velsignelser", som de fremmede har bragt dem. 



Vi har allerede tidligere bragt meddelelser om denne helbredel- 

 sesmetode'. Her skal vi omtale de arbeider herovei', som vi skylder 

 dr. C a 1 m © 1 1 e, direktør for Pasteurinstitutet i Lille, og hvorved det 



