80 



tionssprøite, saaclan som anvendes ved difteribehandlingen, blir der, 

 uanseet hvor bidsaaret findes paa. kroppen, indsprøitet i bughinden hos 

 den bidte person 10 — 20 kubikcentimeter af dette serum, som ka^n 

 erholdes i Paris eller Lille. Hvis deit ikke allerede er for sent, vil 

 man meget snart merke tegn til bedring. Dette for sent kommer 

 imidlertid som sagt først da paa tale, naar der er hengaaet flere timer 

 efter biddet, og dødskampen med stanset puls (asfyxie) allerede er 

 indtraadt. 



Der foreligger ikke blot talrige beretninger fra læger og redidede 

 over det særlig til Indien, Australien og Sydamerikai rekvirerede 

 serum, der bekræfter antiveninens næsten mirakuløse virkaing, men 

 Calmette fik ifjor ogsaa. anledning til at prøve dets virkning paa sig 

 selv. Det var i a.ugust og haii var ifærd meid at ordnei sig til en ferie- 

 reisei, da han paadrog sig et bid af en af sine mest giftige slanger. Ved 

 hurtig at anveinde serum gik ophovningen paa, det bidte sted saa 

 hurtig tilbagei, at han næsten uden nogen forsinkelse» kunde iiltræde 

 sin ferlereiise. 



Saadanne ulykkestilfældei, der dog i modgiftslaboratoriet er ganske 

 uskadelige, er ikke altid let at undgaa,, da man jo, for at kunne udvinde 

 antiveninet, maa staa i temmelig intim berøring med bæsteme. I 

 forbindelse med Calmettes institut i Lille, staar der et varmehus, hvor 

 der stadig holdes et åntal a f de farligste giftslanger, særlig indiske 

 brilleslanger og afrikanske honihugorme, af hvis giftkjertler, der 

 hver fjortende dag tappes en giftmængde, der anvendes til fremstillin- 

 gen af serumet. Naturligvis er det af betydning hertil kun at vælge 

 saadanne arter, som tilbereder i sine» kjertler den skarpeste og mest 

 koncentrerede saargift, fordi der af den kun udkræves en ganske ube- 

 tydelig mængde for at faa et virksomt serum. 



Da disse slanger som oftcist vægrer sig for at tåge næring til sig 

 paa naturlig maade, maa. de fodres kunstig, for at de i det mindste i 

 nogle maaneder kan være i god sundhedstilstand, saa at de af sondrer 

 rigeligt med gift. Fodringen sker paa den maade, at man med nød- 

 vendig forsigtighed griber slangen og holder den om halsen, hvorpaa 

 der stikkes en glastrakt ned gjennem svælget og spiisierøret, Gjennem 

 trakten lader man saa to eller tre raa eg rinde direkte ned i maven paa 

 dyret. Naar slangen er fodret paa denne maade, sættes den tilbage 

 i sin kasse. 



Gifttapningen, der som nævnt i Lille foregaar hver fjortende dag, 



