90 



sker paa følgende mande' : slangen blir med en lang tang med glatte 

 gribeplader, grebet om hovedet og trukket frem, derpaa tager Calmette 

 den med venstre haan,d om halsen og holder den saaledes', at det er den 

 umulig at støtte sig mod, gulvet eller mod en ai de i værelset værende 

 gjenstande. Hovedet blir nu ladt fri, hvorpaa en af assistenterne 

 stikker et vidt urglas ind melleni slangens kjæver. Xaar nu Calmette 

 samjnentiykker giftkjertlerne paa begge sider af overkjæven, rinder 

 der gjennem kanalen i gifttænderne en rigelig giftmængde ned i ur- 

 glasset. Den høst af gift, som man faar, sættes straks ind i en luft- 

 pumpe® klokke og udtørre«, da giften i denne tørre tilstand, hvori den 

 ligner sprød harpiks, er mest holdbar. 



Naar den tørrede gift igjen skal bruges, blir den opløst i en vis 

 bestemt mængde vand, som paa hver lOOO-del indeholder 7 dele kog- 

 salt. Paai denne maade kan man faa opløsninger af en vis nøiagtig 

 bestemt s^tyrke, f. eks. som 1 : 100, og man kan let beregne og afmaale 

 den toksiske dosis paa kilogrammet af det levende dyr. Som oftest 

 er en. mængde opløsning, der indeholder et halvt milligram tørret 

 kobragift, tilstrækkelig til at dræbe' en to kilo stor kanin i løbet af to 

 til tre timer, naar opløsningen blir sprøitet ind under huden paa 

 kaninen. 



Efterat dennei sikkext dræbende dosis er bleven bestemt, laver 

 man sig en opløsning af samme styrke, for dermed at indpode forskjel- 

 ligei dyr, særlig kaniner, hunde og hesle. Man gaar horved frem 

 paa følgende maade: i fiere paa hinanden følgende daget indsprøites i 

 dyret yderst smaa mængder af giften, saaat den ikke kan fremkalde 

 nogen betænkelig tilstand. Derpaa forøger man lidt efter lidt den 

 indsprøitede mængdei gift, dog maa man herunder gaa freim, med stor 

 forsigtighed, idet man hver gang kun anvender en ubetydelighed mere 

 af opløsningen, og tilsist kommer man i løbet af længere tid — hos 

 heste i løbet af omtrent 16 maaneder — til, at man kan indpode i 

 dyrene doser, som vilde kunne dræbe 200 heste, uden at en hest, som 

 lidt efter lidt er bleven tilvant med giften, viser noget tegn lil ilde- 

 befindende. 



Denne modstandsdygtighed mod giften beror paa., at der danner 

 sig en modgift i det indpodede dyrs blod. Man kan udtappe denne 

 modgift, og naar man indsprøiter den i mennesker og dyr, som ikke 

 har været indpodede, kan man helbrede dem mod folgerne af bid af 

 giftige slanger. For at udvinde modgiften, aarelades en indpodet 



