94 



van-det kommer op, er der svære stene paa bunden. Ved engang, da 

 elven var meget lav, at rydde væk en dei af diss©, fandt hr. Kristen- 

 sen, at der kun var et enkelt hui i fjeldet, hvorfra våndet kom op; 

 han fandt, at d}'^bden ned i hullet var omtrent 6 m. 



"Ugangskraaker", baade voksne og børn, begyndte med at vælte 

 sten ned i bassinet for omtrent 25 aar siden, og folk i omegnen vil 

 heri søge hovedgrunden til, at kildens springende evne. er mindsket. 

 Hvorvidt dette er saa, skal jeg lade være usagt. Imidlertid vil jeg 

 gjøre opmerksom paa, at '"tilløbsrøret" til kilden rimeligvis har en 

 læk, og denne kan paa grund af våndets tærende indflydelse paa kalk- 

 stenen have tiltaget med aarene ; lækken er en bæk, der i en række 

 aar har strømmet frem af fjeldet nær Øverpladselven ved X paa den 

 første tegning. 



Selv i sin vansirende tilstan:! er denne springkilde dog altid en 

 merkværdighed. Skade er det, at den om sommeren, da de fleste rei- 

 sende er paa farten, ikke viser sig i sin glans ; det er i flomtiden, at 

 man bør be søge den. 



Mindre meddelelser. 



Platina i fast fjeld i Norge. Det graavide metal platina er dyrt, 

 omtrent som guid. Hovedanvendelsen er til kar for brug i keiniske 

 laboratorier og kemiske fabriker. Det meste kommer fra et par steder 

 i Uralbergenei, hvor det udvindes som guid ved vaskning af sand og 

 grus. Man har der fundet det cgsaa. indsprængt som yrfine korn i 

 olivinsten, en bergart som vi har paa mange steder ogsaa i Norge. 

 Med merei eller mindrei sikkerhed er ogsaa gabbro (sausuritgabbro) 

 samt syenit eftervist som modersten for platina. En arsenforbindelse 

 af platina, sperrylit, forekommer i nikkelerts i Kanada ; hos os har 

 professor Vogt paavist en liden gehalt af platina i nikkehualm. Me- 

 get interessant er det, at man ogsaa har fundet platina i fast fjeld hos 

 os, nemlig paa gaarden Vaaland nær Næs jernverk ved Tvedestrand. 

 Man haj: betvilet rigtigheden af den gjorte opdagelse, men denne er 

 nu bleven bekræffcet ved analyser. Samtidig har det dog vist sig, at 

 pla,tinagehalten er liden og varierenide, og det ser ud til, at de korn 

 eller skjæl, hvori den forekommer, er saa yrsniaa, at man ikke kan 

 faa metallet udskilt ved de vaskemetoder, som er forsøgt. 



Den amerikanske geolog K e m p, der for nylig har publiceret et 

 meget lærerigt arbeide om platina (Bulletin of the U. S. geclogical 

 survey no. 3 93. Waishington 1902), er, ved at studere amerikanske 

 forekomster, kommet til det resultat, at udsigten til at fmde platina 

 i virkelig lønnende mængde i fast fjeld ikke er stor, og finder man 



