f^AY 30 1903 



Om hvaldyrenes levevis, udbredning og fangst. 



Ved prof. dv. med. Q. Guldberg'. 

 I. 



Om hvalerne i almindelighed. 



Blanclt jordklodens tairige dyreformer, der befolker haivet, ha.r hva- 

 lerne mere ond andre tiltrukket sig menneskets opmeTksiomhed. Dels 

 har nemlig flere af denne dyregruppes repræsentanter en kjæmpemæs- 

 sig størrelse, der overgaar alle andres, og derfor ved sin fremtrædon 

 maattet indgyde baade frygt og overraskelse ; dels har de vist sig at 

 være af adskillig nytte, naar deres strandede legemer er kommet i 

 menneskets besidrlelse. Fra de ældste tider har der ; traditionen 

 gaaet fabelagtige sagn om disse skabninger, og de nævnes ogsaa spe^- 

 cielt i den bibelske skabelseshistorie. 



Hvalerne er adelukkende vanddyr, der kun kan leve og trives i 

 våndet. Dreven op paa land, gaar de^ en langsom død imøde. Dette 

 synes jo merkværdigt, da de i sin indre bygning stemmer overens med 

 de paa land levende pattedyr. 



De har lunger og maa hente den for livets ophold nød^i-endigo 

 luft fra atmosfæren, altsaa direkte fra luften ligesom vore husdyr og 

 vi mennesker. De føder sino unger som andre pattedyr og ernærer 

 dem i den spæde. alder med melk. De har varmt blod og en 

 konstant legemstemperatur ligesom vi mennesker, og som vore 

 medskabninger, pattedyr og fugle, og dog er våndet deres element, 

 uden hvilket de gaar død og undergang imøde. Imidlex*tid er en saa- 

 dan tilpasning for vandlivet ikke enestaaende blandt d© høiere dyr. 

 Betragter vi s æ 1 e r n e ude i naturen, erfarer man snart, livorledes 

 diss© ogsaa i meget høi grad er afhængig af våndet, hvori de næsten 

 mest opholder sig. Mere bundet til våndet er de saakaldte s ø k j ø r, 

 tidligere kaldt ''græsædende hvaler" , der i vor tid kun repræsenteres 

 Naturen l'.tn3. 7 



