109 



"Ligesom ved det forrige satte jeg mig ogsaa her lige ved redet^ 

 lagde min behaadskede haand paa kanten af dette, og efter kort tid& 

 forløb — vistnok neppe 5 minutter — lagde fuglen sig ganske rolig 

 paa redet, hakkede- nogle gange løselig i mine handskefingre og for- 

 blev liggende paa æggene, som om jeg slet ikke eksisterede. Jeg lod 

 nu Od (min langhaarede sorte fuglehund), der hidtil havde ligget 

 nogle faa skridt bag mig, komme nærmere, og da den var kommen 

 omtrent ved siden af mig, reiste fuglen sig og gik nogle skridt ud ai 

 redet. Jeg lod Od lægge sig — en smule længere fra redet end jeg 

 selv sad — , tråk handsken af og lagde haanden i sa.mme stilling som 

 før paa redekanten. Efter faa øieblikkes forløb lagde fuglen sig atter 

 paa redet, hvorefter den længe vedblev at beføle meid nebbet snart, 

 en, snairt en anden af mine fingre ; navnlig havde den længe travlt 

 med at undersøge neglene. Det gjorde indtryk af, at den fa-ndt disse® 

 glathed merkværdig. Meget langsomt nærmede jeg haanden end yder- 

 ligere, indtil fingerspidsene berørte fjærene paa fuglens bryst, hvor- 

 efter jeg langsomt beivægede disse op og ned, uden at fuglen tog 

 videre notis deraf, end at den nogle gange saa ned paa mine fingi-e. 

 Jeg jagede den derpaa lempelig af redet og lavede mig til at pakker 

 æggene ind. Men da jeg havde laget 3 af æggene ud af redet, kom 

 fuglen og lagde sig paa det fjerde. Den fandt dog øiensynlig ikke 

 alt i orden, idet den længe holdt paa at bevæge eller skubbe paai sig 

 for at komme i den rette rugestilling. Da den ikke fandt, at dette 

 lykkedes, gik den lidt ud af redet, og jeg benytteclei nu anledningen 

 til at tåge endel af redematerialet (visne smaablade) i min haand og 

 at anbringe alle 4 æg i dennei, hvorefter jeg formede haanden saa 

 hul som muligt og lagde den ned i redehulningen. Efter 1 å 2 mi- 

 nutters forløb kora fuglen lige hen til haanden, hakkede et par gange 

 svagt i tommelfingeren (som vendte mod den side, hvorfra: fuglen 

 pleiede komme), steg op i haanden, hvor den først noglei øicblikke 

 blev staaende, beskjæftiget med at plukke op og spisei noget smaatteri, 

 som var fulgt med de fra redet optagne blade, hvorpaa den lagde sig 

 ned i min haand og begyndte at ruge sine æg, efter noget længere 

 end sedvanligt at have holdt paa at bevæge sig og brede sig for at 

 finde den rette stilling. Efter en liden stunds forløb gik den dog et 

 par skridt udenfor haanden, men vendte straks tilbage' og lagde sig 

 paany til at ruge i min haand, idet den jevnlig med nebbet befølte 

 eller plukkede paa fingrene eller haanden, og idet den ogsaa denne 



