112 



ikke betegnes som en i særlig grad tam fugl, om den end langtfra kan 

 siges at være sky. I regelen løfter hos denne ai-t den mgende fugl fra 

 redet allerede paa en afstand af 20—40 skridt og derover, om det end 

 stundom hænder, at den ligger, indtil ma.n kommer tæt ind til redet. 

 Og engang opskræmt gaar den sjelden paa redet igjen, førend for- 

 styrreren har fjernet sig idetmindste 20 — 40 skridt eller helst noget 

 længere fra det. Tager man plads tæt ved redet, holder den sig 

 næsten altid pa.a nogen afstand. 



Det ligger nær at spørge om grunden til denne forskjel i væsen 

 hos to fuglearter, der staar hinanden saa nær som disse. Et sikkert 

 svar herpaa kan neppe gives. Men det er vel ialfald en medvirkende 

 aarsag, at tringa temminckii som en langt mindre arktisk fugl end 

 den lille strandvibe, i det store tåget har sine rugepladse paa syd- 

 ligere bredder end denne og derfor i langt høiere grad har, og gjen- 

 nem aarhundreder har havt, anledning til at gjøre iag+tagelser og 

 samle erfaring om menneskets farlighed. Derimod ruger den lille 

 strandvibe, paa faa undtagelser nær, nordenfor det omraade af jor- 

 den, der er beboet af mennesker, og da arten saaledes paa sine ruge- 

 pladse kun undtagelsesvis kommer i berørelse med skabningens herre, 

 har der ikke hos den kunnet udvikle sig nogen tradition fra slegt 

 til slegt om hvor farlig en fiendei han er. 



Naar jeg i denne artikel Jiar betegnet den lille strandvibe som 

 den mindst menneskesky blandt alle i vort land fritlevende fugle, 

 saa er jeg selvfølgelig ikke uopmerksom. paa, at edderf uglen mange- 

 steds tillidsfuldt lægger sine æg i huse, hvori menneisker jevnlig fær- 

 des, og overhovedet delvis^ maa siges at optræde mere som en tam. 

 husfugl end som en fugl i naturtilstand. Men dette forhold, der er 

 indskrænket til de enkelte' vær, hvor eclderfuglen undergives særlig 

 fredning, og som derfor kun har gyldighed paa de færreste af ae 

 steder, hvor den færdes, kan som et produkt af opdragelse eller tæm- 

 ning ikke sammenlignes med foreteelser af saa ublandet naturbestemt 

 art, som de, hvoi"om nærværeinde artikel handler. 



Blandt de i fuldkommen naturtilstand levende fugle' i vort land 

 er sandsynligvis boldtiten (eudromias morinellus, L.) og den smalneb- 

 bede svømmesneppe (phalaropus hyperboreus, L.) de arter, der kom- 

 mer den lille strandvibe nan-mest i frygtløshed. Om den første siger 

 lapperne i Finmarken, at man kan faa den til at lægge sig paa redet 



