Ub 



i ens umiddelbare nærhed, og jeg har selv ved en leilighed ved Vadsø 

 gjentagende bøiet mig ned for at gribe med haanden em boldtit, der 

 havdo to næsten udvoksede unger hos. sig, og som hvor gang først 

 i det yderste øieblik løb sin vei. Og paa svømmesneppens spag- 

 hed, saavel ved redet som naar den livlig svømmer om paa smaa- 

 damme og søger næring, er det let nok for fuglevenner at skaffe sig 

 beviser i Finmarken, hvor denne fugl — der forekommer mig at være 

 en af de yndigste i vort land — paa mange steder ruger, som oftest 

 i smaa kolonier. Efter mine en"aringer gaar dog ingen af disse 

 arters tillidsfuldhed ligeoverfor mennesket saa vidt som den lille 

 strandvibes. 



Men ogsaa hos fugle, der under andre forhold ingenlunde udmer- 

 ker sig ved spaghed, kan man i rugetiden stundom se ganske merke^ 

 lige eksempler paa frygtløshed ligeoverfor mennesket. Selv med saa 

 store fugle som vore vilde hønsefugle kan dette hænde. I Vestby 

 har jeg saaledes engang knælet ned paa en træstub umiddelbart ved 

 sidea af et røierede og bøiet mig ned over dette, forinden den rugende 

 fugl forlod det, uagtet den aabenbart forlængst vidste sig opdaget. 

 Og i nærheden af Hindsæteren i Vaage har jeg med haanden strøget 

 en rugende lirype henover ryggen, uden at den fløi af redet. 



Nøddeskriken (garrulus glandarius, L.) vil være mangei bekjemdt 

 som en fugl, der under almindelige forhold er temmelig var og for- 

 sigtig, og som det derfor mangen gang endog er vanskelig at komme 

 i skudhold. Men paa Næsøen i Bærum har jeg engang klatret op i 

 et træ, hvori en nøddeskrike rugede sine 6 næsten friske æg, gjen- 

 tagende strøget den over ryggen med haanden, stukket en. finger ind 

 i dens aabne gab og bevæget denne langsomt op og ned, befølt de 

 under fuglen liggende æg, alt uden at den fløi af redet. I sammen- 

 ligning hermed er det forholdsvis lidet merkeligt, at jeg engang i 

 Finmarken klatrede op i et birketræ, hvori en konglebit (pinicola 

 enucleiator, L) rugede sine 4 æg, og simpelthen tog fuglen om hal- 

 sen og løftede^ den af redet. Thi konglebiten er jo bekjendt for at 

 være en overmaade troskyldig fug]. 



For nogle aar siden hyggede en bastardnattergal (hypolais vul- 

 garis. Br.) sit rede i en syrinbusk i min have i Kristiania. Da den 

 var begyndt at ruge, vilde jeg undersøge, hvormange æg den havde, 

 og jeg steg derfor op paa en gardintrappe, hvorved jeg blev istand til 

 saavidt at naa med haanden op i redet. Den rugende fugl lod sig 



Naturen 1903. 8 



