116 



livet, og af andre planter, hvis blomster fryder øiet, merkes epilo- 

 bium angustifolium, mulgedium alpinum, geranium silvaticum, oirsium 

 heterophylliim, alle i ualmindelig svære og frodige eksemplarer. 



Jakobselvdalens nuværende befolkning er ikke stor, ca. 50 menne- 

 sker, alle af norsk herkomst; her har i modsætning til alle andre 

 bebyggede grænder i Sydvarange?' ingen lap eller kvæn fæstet blivende 

 bo. Men saaledes har det ikke altid været. Før den norske ind- 

 vandring, der tog sin beg}n deise i 50-aarene af forrige aarhundrede, 

 boede en lideni koloni af sjølapper ved elvens nedre' løb ; dissei havde 

 dog allerede fljrttet fra stedet, da^ de norske kom. Men .'jeldlapperne 

 me/d sine store renhjorde færdedes endnu gjennem dalen, saaledes 

 som de fra umindelige tider havde gjort, naar de om vaaren drog ud 

 paa de yderstei nes mod havet, for at renen kunde svale sig i den 

 kjølige havvind og finde nogen beskyttelse mod fluer og myg, og naar 

 de om høsten atter drog tilbage til sine vinteropholdssteder langt inde 

 i landet ved øvre del af Pa-svigvasdraget eller indenfor Peisenfjorden. 

 Det var endnu hin gyldne^ tid for fjeldlappen, da ingen rigsgrænse 

 eksisterte for ham, og han heller ikke genertes af love og paabud, 

 der indskrænkede hans ret til at søge beite for sine dyr, hvor han 

 kunde finde det. De norske fjeldla.pper søgte ofte over paa^ rassisk 

 territorium, ligesom de russiske paa norsk, og i større og mindre 

 flokke laa de om sommeren spredte over de store i Nordishavet udsky- 

 dende fjeldnes, Pa,svignes mellem Jakobselv og Jarfjord, og Holmen- 

 graanes mellem Jarfjord og Bøgfjord. De forskjellig© familier har 

 rimeligvis tildels vogtet sine dyr i fællesskab, især naar dei vaar og 

 høst var paa vandring, og særdeles store maa. de samlede flokke rens- 

 dyr have været, at dømme efter de store indhegninger eller ren- 

 gjærder, man endnu finder levninger af paa de høie, ovenpa.a aldeles 

 flade sajidterasser paa den russiske side af elven. Man finder her 

 levninger af det nedraadnedei gjærde omgivende en rund horizontal 

 slette med sparsom græsvekst, omkring hvilken sees en kreds af fro- 

 digt opskydende smaabirk, mens der indenfor paa græsplænen ikke 

 findes et eneste træ. I disse indhegninger har fjeldlapperne saniiet 

 sine dyr, f. eks. r.aar simlerne skulde melkes. 



Men det er et andet og interessantere minde om fjeldlappernes 

 færden i disse egne, som jeg ved denne leilighed har villet gjøre 

 opmerksom paa. Da ifjor høst en af dalens beboere var ade paa fjel- 

 det for at lede efter mose til inusamling for vinteren, blev han var 



