120 



i ødemarken har havt gjemmesteder for madvarer i stendynger cg sten- 

 ui'er. Ei; saadant gjemmested kaldtes ogsaa "Njalla" eller "Borra" . 

 Nu for tiden er antagelig alle disse opbevaringsmaader gaaet af brug, 

 ialfald blandt Finmarkens lapper. Blandt Enares eler Muraians- 

 kystens fjeldlapper kan man maaske endnu træffe til at finde "Njalla" er 

 i brug. Den tiltagende faste bebyggelse har i Finmarken gjort eiet 

 overflødigt for fjeldlapperne at have,' saadanne. Dels kan han deponere, 

 hvad hau ikke vil føre med sig, hos sine fastboende stammefrænder, 

 sjølapperne', dels, og saadan er det i de senere aar gaaet med Var- 

 angei*- fjeldlapperne, er han selv eler eller leier af en ordentlig bolig, 

 hvori han efterladcr ikkei alene det meste af sine eiendele, men kone 

 og barn, mens han selv med sine drenge følger i-enflokken paa dens 

 vandringea*. 



Angaaende alderen af det beskrevne fjeldlapstabur kan jeg ingen 

 formodning have. I Sydva.ranger maa den slags stabur i gamle dage 

 have været ganske meget i brug blandt fjeldlapperne; ialfald har jeg 

 underretning om to til foruden det beskrevne; et blev i 1901 ned- 

 revet i øvre Pasvigdal ved administrativ forføining, idet man i sin 

 overdrevne iver for at holde^ grænsen fri for alt fremmed væsen, fryg- 

 tede for, at det kunde danne et tilknytningspunkt for russiske under- 

 saatters interesser. Det tredie findes i behold, og det ligger ligesom 

 det først beskrevne i deii østlige del af Sydvaranger, men 'eg har 

 endnu ikke fundet leilighed til at undersøge det. 



Sydvaranger i decbr. 1902. 



En berigtigelse. 



I sin artikel "Furukorsnebben i "Naturen" s februarhefte for iaar 

 anfører hr. O. J. L i e-P etterse n, at de reder, som denne korsneb 

 bygger om vinteren, har en særdeles betydelig størrelse. lige> optil 

 70 cm. ydre tverma.al, at de er overbyggede og forsynede med et 

 ganske lidet kredsrundt indgangshul, samt at redets vægge er meget 

 tykke, idet dets indre hulrum kun har en størrelse omtrent som en 

 knyttet haand. Det bestaar, siger han, "udvendig af tørre barkviste, 

 der som oftest er sammenflettede med skjæglav, samt undertiden ogsaa 

 af mos, græsstraa og flere andre materialer. Den indre udforing 



