126 



at spore vaud i lang afstand. En fremragende mediciner har ligeover- 

 for mig iidtalt, at han godt lamde tænke sig, at reumatisk anlagte 

 naturer kunde merke vand, der laa selv i temmelig stort dyb. Fæno- 

 juenet selv er imidlertid ikke opklaret dermed. Jeg gjentager, den 

 nævnte egenskab er neppe i et af de ti tilfælde, hvori den paastaaes 

 at være tilstede, virkelig tilstede — i de fleste tilfælde giver ønske- 

 kvisten udtryk for den ofte ikke helt klare og halvt ubevidste person- 

 lige erfaring, som mangengang er rigtig og man gengang feilagtig. 



Boganmeldelser. 



Norges geologiske undersøgelses aarbog for 1902, udgivet af 



dr. H a n s E. e u s c h. Aarbogen indledes med en afhandling af vor 

 palæontolog, dr. Kjær, om "Etage 5 i Asker" . Afhandlingen, der 

 danner en fortsættelse af et tidligere arbeide "Faunistische Uebersicht 

 der Etage 5 des norweg. Silursystems", indeholder resultaterne af for- 

 fatterens indgaaende undersøgelser af denne overgangsetage i Asker. 

 Desværre forbyder hensynet til plads, at der gives noget udførligt 

 resiumé baade af denne og de andre afhandlinger. Forfatteren karak- 

 teriserer etagei 5 "'som en oveirgangsetage mellem under- og over- 

 siluren, hvori faunaen efterhaanden forandrer sin karakter. Dette 

 sker ikke saa meget ved en udvikling af det alleredei forhoanden- 

 værende dyreselskab, som ved en indvandring, sandsjTiligvis fra vest, 

 af nye former, bedre udrustede og høiere udviklede end de, der til- 

 hører den gamle fauna, som derfor efteThaanden trængeis tilbage og 

 uddør." 



I den næste afhandling, "Fra Hardangervidden", nedlægger dr. 

 R e u s c h og assistenterne ved Norges geologiske undersøgelse, R e k- 

 stad ogBjørlykke, resultaterne af sinei undersøgelsei' paa Hard- 

 angervidden i aaret 1900. Afhandlingeni, hvoraf hver af forfatterne 

 har skrevet sit afsnit, er ledsaget af et oversigtskart over det under- 

 søgte strøg, der er et værdifuldt bidrag til vor kundskab om dibse høi- 

 fjeldsstrøg. Paa kartet er afsat granit og arkæisk gneis (d. v. s. gam- 

 mel grundfjeldsgneis;, telemarksformationen samt de cambrisk-siluriske 

 afieiringer, der her særlig bestaar af lerglimmerskifer med endel blaa- 

 kvarts og kalksten. Over de cambrisk-siluriske lag ligger større mas- 

 ser af krystallinske bergarter, der af forfatterne betegnes som tilhørende 

 gruadfj eldets af delinger, og som opf åttes som skjøvne over de yngre 

 lag. Denne sidste opfatning deles dog ikke af Eekstad, der har paa- 

 peget flere forhold, som synes at tale imod en overskyvning. Angaa- 

 ende isens bevægelsesretning under istiden og tidein efter denne, med- 

 deles der, at skuringsstriberne i de høiere liggende trakter peger mod 

 v. og nv., mens de i de lavere strøg er afhængig af dalenes retning. 



Efter denne afhandling følger saa '"lagttagelser fra bræer i Sogn 

 og Nordfjord" af Eekstad. I det første afsnit behandles de foran de 

 støn-e bræer liggende dalfyldninger af grus, sand og ler, der er afsat 



