140 



Et andet moment spiller ogsaa en stor rolle med hensyn til radio- 

 aktivitetens styrke. Og dette er den molekylære tilstand af substan- 

 sen, enten den er bundet til svovlsyre, saltsyre, eller surstof som oxyd 

 o. s. v. Saaledes besidder den svovlsiure eller salpetersure forbindelse 

 mindre udstraalingsevne end oxydet (t h o r j o r d) ; mens den hos den 

 kulsure forbindelse er fem gange saa stor som hos thorjord igjen. End- 

 videre har Rutherford fundet, at en tæt, krystallinsk, ikke alt- 

 for smaakornet massei, har en langt sterkere virkning end en specifik 

 lettere modifikation i fin fordelingstilstand. Opløsning kan forsterke 

 udstraalingsevnen indtil 200 gange. 



Radioaktiviteten maales ved elektromeiteret. Ved hjælp af dette 

 faar man ogsaa oplysning om, at radiumstraaler skyldes' partikler af 

 vegt, der slynges ud. De er saa smaa, siger C r o o k e s og Thom- 

 son, at der gaax 1000' paa vandsitof atomet. Erkj endelsen af dette 

 fænjomen kan have lang rækkevidde; den teori er nemlig opsat, som 

 i tilfælde den er rigtig vil omforme vor atomlære. Fænomenet til- 

 skrives en "underatomig" virksomhed. Men vi kan ikke gaa nær- 

 mere^ ind paai dette, da teorien ikke er tilstrækkelig bearbeidet. 



Elter de foreliggende undersøgelser ser det ud, som om de radio- 

 aktive forbindelser af thorium og radium udsender en gas ("em an ar 

 t i o n" ), der for en tid er aktiv. Ifølge Curie taber præparatets 

 aktivitet sig, naar det opbevares i lufttomt rum. Derimod paavistes 

 i det lufttomme rum. en gas med karakteristiske egenskaber. Frem- 

 stillet af thorium X var den først særdeles radioaktiv ; men den tabte 

 sin aktivitet meget hurtig. Allerede efter et minuts forløb var den 

 sunken til det halve. Gasen er ikke veibar paa selv den fineste vegt. 

 Dette staar i forbindelse med partiklernes ringe størrelse. — En paa- 

 faldlende egenskab ved thoriumeananationen er, at der hefter radio- 

 aktivitet ved alle gjenstande, den kommer i berøring med. En gjen- 

 stand, der i nogen tid har været udsat for emanationen, opfører- sig, 

 som om det var belagt med et usynligt lag af intensiv radioaktivitet. 

 Den forsvinder ved gnidning, og den kan afvaskes med svovl-, salt- og 

 flussyre. Inddampes syren, saa forbliver aktiviteten i skaalen. 



Af emanationens kemiske egenskaber falder nogle sammen med 

 røntgenstraalevnes. Det er nævnt, at straalerne bringer fosforescerende 

 legemer til at lyse i mørke. En pragtfuld lysning faar saaledes en 

 plade belagt med bariumplatincyanid. De ligner den elektriske gnist 

 i, at de kondenserer luftens surstof til ozon. Opbevares et sterkt 



