148 



Bagtil gaar kroppen jevnt over i halefinnen, hvis straaler er 

 ganske skjulte og dækkecle af huden, halefinnen gir derfor mere 

 indtryk af at være en smal hudflig end en fin. Hos s&ldre indi- 

 vider er den ofte udtunget, hvad der dog ikke var tilfældet hos Fedje- 

 eksemplaret. Huden er overordentlig tyk, hos det her omtalte eksem- 

 plar variercd© den mellem 2,5 cm. og 22 cm. Den er ligeledes ni og 

 meget haard, da den er dækket af talrige tætsiddende koniske ben- 

 korn. Da Fedjeeksemplaret fandtes, var det endnu levende, nvorfor 

 fiskerne forsøgte at harpunere den, men alle forsøg paa at gjennem- 

 stikke huden var forgjæve®, tUsidst maatt© de sætte harpunen i øiet. 



Ventrikelen fandtes fyldt med aaleg-ræs zosteia maritima. Vege- 

 tabilier, aalegræ» og tang, eir ogsaa tidligere funden at indgaa i klump- 

 fiskens kost, der er dog grund til at aintage, at dens hovednæring er 

 a.nimalsk, manæter, krebsdyr og andre evertebrater. 



Jeg omtalte ovenfor, at klupfisken varierer meget, og at den der- 

 for er bleven beskrevet under forskjellige navne; det af zoologerne 

 mest benyttede navn er dog orthagoriscus mola. Det førstei af disse, 

 slegtnavnet, betj^der et lidet svin Det har fisken faa&t, fordi den 

 kan udstødei en gryntende lyd. Denne egenskab, at kunne give lyder 

 •ira sig, eor forresten ikke et særkjende for klumpfisken, den findes 

 ogsaa hos andre fiske, og hos de fastkjævede er den saa udbredt, at de 

 har været kaldt havets musikantere. Lyden stammer fra. kjæverne og 

 finnerne eller ogsaa fra vand og luft, som fisken med stor kraft presser 

 ud af kroppen. Svømmeblæren kan ligeledes være det musikalske 

 apparat Filfiskene kan saaledes' sætte sin svømmeblære i vibrerende 

 bevægelse, og den lyd, som herved fremkommer, lyder som trommeslag. 

 Denne musik har til hensigt at skræmme fiender, som truer fisken. 

 Den synes dog ogsaa. at blive benyttet som lokketone, særlig i lege- 

 tiden. Artsnavnet, mola, betyder en møllesten og hentyder til fiskens 

 runde sammentrykte form. Under dette navn gaar den blandt fiskerne 

 ved MarseilleL 



Klumpfisken er kun en tilfældig gjest ved vore kyster, hvor den 

 dog er funden fra Fredrikshald helt op til Altenfjord i Vestfinir.arken. 

 Hyppigst har den vist sig ved Bergen sky sten, hvor i løbeti a.f de 

 sidste 50 aar omkring et dusin individer vides fundne. Merkelig nok 

 synes klumpfisken ikke at have været observeret ved den norske kyst 

 før i det- 19de aarhundrede, i det mindste omtales den ikke af nogen 

 af de ældre forfattere. Det første norske eksemplar af denne r.rt 



