166 



Der er imidlertid heller ingen mangel paa egte dyreformer i vor 

 vanddraabe, og det endog former tilhørende saa forskjellig© grupper 

 som krebs, midder, orme* og infusionsdyr. 



Af de førstnæA^nte er der larvestadier ^ — saakaldte naupliuslarver — 

 af de sirlige smaa ferskvandskrebs, vandlopperTie eller entomostracerne, 

 som med sine børstebeklædtei svømmeben vimser omkring i vandmas- 

 sen og ved sine raske bevægelser straks paatvinger sig vor opmerk- 



Fig. 3. Nauplius af en copepode (c3'clops). 



somhed. Disse livligei smaa. væsener er saa helt forskjellige! fra den 

 fuldt udviklede krebs, at de forskere, som først fandt dem, troede, de 

 tilhørte en egen krebseslegt, som de- kaldte nauplius ; sener© opdagede 

 man imidlertid, at de kun var larver, og navnet ben}i;teis nu kun som 

 betegnelse for dett© stadium i de paagjældend© krebsearters udvikling. 

 Af midder finder vi i urglasset to arter, hvoraf den ene er en 

 egte vandmidde (hydrachnide) med lang© børstebesatte svømmeben 



Fig. 4. En vandmidde af slegten atax. (Tillioire er ben og foler afbrudte). 



(fig. 4), den anden tilhører de saakaldte vaiidbjørne (tardigrader) og 

 er en art af slegten macrobiotus. D&n har en mer© langstrakt, larve^ 

 lignende kropsforni med korte, tykke og klumpet bygged© lemmer. 



Ormene er betydelig b©drei repræsenter©d© i denne lille organisme- 

 verden, som vort urglas rummer, idet der forudem en temmelig stor 

 nais-art, der maa have søgt skjul mellem de mange stængelstykker paa 

 limnophiluslarvens store larvehus, findes repræsentanter for nematoaer- 

 nes, rotatoriernes og turbellari&rnes ordener. 



