167 



Den temmelig store, 3 mm. lange, nåis er ikke nogen almindelig 

 gjest hos vaarfluelarverne. Dens egentlige opholdssted er tvertimod 

 slammet langs bredderne eller det grønne^ algeslam paa vandplanteme. 

 Dens tilstedeværelse paa vor larve er os derfor en overraskelse. De 

 smaa nematoder er derimod ganske almindelige at træffe hos de større 

 vaarfluelarver, ligesom de overhovedet er overordentlig hyppige ogsaa 

 ellers i vore ferskvandsansamlinger. Ligesom nåis foretrækker dei ab- 

 solut slammet som opholdssted. 



Af rotatorier eller hjuldyr, som de almindelig kaldes, finder vi 

 tre forskjellige former, der alle er stadige gjester hos vaai-fluelarverne 

 og sjelden sdges forgjæves i de større larvers plantestængelhylstre. 



Fig. 5. En iiais-art. 



De er dog ingenlunde parasiter, der tærer paa sin verts legeme eller 

 søger at frastiæle ham hans næring. Vi kan neppe engang tale om 

 et symbiotisk samliv, dersom man med dette udtryk vil have betegnet 

 et gjensidigt nytteforhold. Den, som i dette tilfælde høster fordelen, 

 er ene og alene gjesten, som i vaarfluelarvens solide' hylster finder 

 beskyttelse mod fiender og samtidig finder rigelig næring i d© mange 

 andre lavere dyre- og planteformer, som dels har fast bolig hei", dels 

 tilfældig svømmer derind eller ved larvens bevægelse bliver draget 

 ind i hylstret. Ingen af de tre her forefundne arter er hellere 

 bundne til at opholde sig i vaarfluelarvernes futteraler, og de besid- 

 der heller ingen specielle tillempninger efter denne levevis. De to 

 største arter, philodine roseola og rotifer vulgaris, har, som det vil sees 



