168 



af figurenie 6 og 7, et laaigstrakt ormformet legeme, og vi kan ogsaa 

 se flere af dem krybe omkring paa bunden af urglasset omtrent som 

 maalersommerfuglene« bekj endte larver, idet de afvekslende hefter sig 

 fast med for- og bagenden af sit yderst bevægelige legeme. Andre sees 

 udstrakte svømmende omkring i våndet ved hjælp ai sit eiendommelige 

 lijulorgan. 



Hjuldyrene tilhører en egen afdeling af ormenes store, af saa 

 mange heterogene dyreformer bestaaende klasse. Deres legeme mang- 



Fig. 6. Philodiue roseula, krybende. 



Fig. 7. Eotifer vulgaris, svøm- 

 mende; tilhøire den jttre del 

 af foden udstrakt. 



ler en indre, men har som regel en tydelig ydre leddeling, hvorved et 

 mere eller mindre tydeligt afsat hoved, et midtre kropsparti og en 

 for det meste leddet, mere eller mindre inddragbar fod lader sig 

 adskille. 



Paa hovedets forreste ende sidder det med fine fimrecilier besatte 

 hvirvelorgan, det foran nævnte hjulapparat (se fig. 7), der baade staar 

 i bevægelsens og i ernæringens tjeneste-, idet det ved at frembringe 

 en mod mundaabningen rettet strømbevægelse i det omgivende vand 

 ' hvirvler næringen, som bestaar af infusionsdyr, lavere alger og lign., 

 hen til denne, hvorefter den ved en særlig bevægelse af svælghovedet, 

 der kan betragtes som den egentlige mundhule, hurtig inddrages og 



