182 



sit bytte, retter cleii frem klørene og hugger dem i sit offer. Sam- 

 tidig presser den giften ind i det saialedes frembragte saar med den 

 følge, at et mindre dyr øieblikkelig dør. 



U n d e r k j æ v ern e eller m a x i 1 1 e r n e udspringer umiddel- 

 bart bag mandiblerne. De er af form meget forskjellige, men almin- 

 delig mere eller mindre afrundede og skraat afskaame paa indsiden. 

 I forhold til mandiblerne er de oftest noksaa smaa og er rettede nedad 

 og udåd ; ofte synes de at være^ næsten parallele, fordi der i den yder- 

 ste halvdel fra indsiden udspringer en forkengelse, saa spidserne stun- 

 dom næsten berører hinanden. Paa indsiden er de almindelig besatte 

 med korte' haar og benyttes ved fødens optagelse og sønderdeling ; de 

 bevæges da omtrent som bladenei paa. en saks. 



Skematisk fremstilling af bygningen af en edderkop. (Rfter Boas). 



a gat; b mave, b', b" blindtarme; c hjerne, som bagtil gaar over i brystgangliet; 

 d midttarm; g giftkjertel; H hjerte; k^ overkjæve, ko følere, fæstede til mider- 

 kjæven; 1 ndførselsgang fra leveren; L Inftsæk; Le lever; M tj-ndtarm, Mj ud- 

 videlse paa denne; o øine; ov æggestok; S, S' spindekjertler; T aabning f or luf t- 

 rorsvstemet (dette selv udeladt); Z spindevorter; 9 hunkjonsaabning. 



Era. spidsen ai underkjæverne udgaar følerne eller p a 1- 

 p e r n e (kg), der er sammensatte af fem stavformede led, saa hele pal- 

 pen faar megen lighed med et ben, hvorfor de ogsaa kaldes følefødder. 

 De er almindelig sterkt besatte med haar, korte buster eller tagger, 

 ligedan som vi senere skal høre er tilfældet med benene. — Det in- 

 derste led, b a s a 1 1 e d d © t, er det korteste og staar i direkte led- 

 forbindelse med underkjæven. Det andet led kaldet i analogi med 

 dyrenes bed for 1 a a r 1 e d d e t; det er det længste og ofte ogsaa tem- 

 melig tykt. Dernæst kommer knæskalleddet, der omtrent er 

 af størrelse som basalleddet, samt læggebensleddet, der almin- 

 delig er omtrent en og en halv eller to gange saa langt som knæskal- 

 leddet. Det yderste kan vi da kalde f o d 1 e d d e t. Dett© er det mest 

 karakteristiske ved hele palpen ; hos hunnen bærer det nemlig altid 



