180 



lang, fin traacl, som let af luftdraget føres hen til de nærmetse gjen- 

 stande og fæster sig der. Derved har edderkoppen skaffet sig en bro,, 

 saa den atter kan komme i forbindelse med udenverdenen. 



Paa oversiden a,f bagkroppen findes ofte indtrykte, symmetriske 

 punkter, der er blevnei forklarede paa forskjellig vis, idet ældre for- 

 fattere antog, at det var sædet for fine gjennemgangshuller for luften 

 og altsaa, stod i aandedrættets tjeneste, mens de nyere har fundet at 

 de' ecr fæstepunkter for større muskler. 



Endelig kaai merkes, a,t bagkroppens overside er den eiendomme- 

 ligste, sterkest og m,est forskjelligfarvede del af edderkoppens legeme, 

 hvorfor det ved prepara,tion ai edderkopper er af særlig betydning at 

 faa denne pen. Undersiden er derimod almindelig ensf arvet, næsten 

 altid mørk. Farven skriver sig som før nævnt dels fra farvestof ind- 

 leiret i selve huden, dels fra haarbeklædningen. 



Alle edderkoppe er 1 u f t a a n d e n d e dyr, idet selv vandedder- 

 koppen, som almindelig lever i våndet, maa op til overiladen, naar den 

 skal aande. Aandedrætsorganerne er de saakaldte tracheer eller 

 luftrør, der aabner sig i huden gjennem aandehuller (stigma- 

 t © r), og som leder luften ind til større luftsække (L), der blot er 

 simple udvidninger af luftrørene og i et a,ntal af 1 — 4 beånder sig paa 

 hver side. Luftrørene deler sig i de fineste grene og trænger ind i 

 alle legemets organer. — Luften afvekslende presses ud og suges ind 

 ved hjælp af et muskelbaand, som ligger over luftsækkene; naar dette 

 slappes, udvider sækken sig, hvorved lufttrykket inde blir mindre, 

 hvad der har til følge, at luften strømmer ind ; hvis baandet stram- 

 mes, vil luften presses ud som luften i en blæsebælg. 



Blodomløbet er i sammenligning med edderkoppenes nær- 

 meste slegtninger gjennemgaaende høit udviklet, omend meget vari- 

 erende hos de forskjellige slegter. Langs rygsiden af bagkroppen fin- 

 des en langagtig muskuløs sæk (hjertet, H), som er delt i fire rum, 

 der staar i forbindelse med hverandre ved aabninger, som kan lukkes 

 af klapper; disse aabninger fører ud til aarer, hvorigjennem blodet 

 løber. Denne sæk er fyldt med blod og kan afvekslende trække sig 

 sammen og udvido sig ved hjælp af de omgivende muskler. — Ellers 

 er indretningen af hjertet mindre godt kjendt endnu og der kan være 

 rimelighed for, at blodomløbsorganerne er noget forskjellige hos de 

 forskjellige slegter. 



Nervesystemet bestaar af en større nervemasse (hjernen, c), 

 som findes i den forreste del af hovedbrystei, straks ovenfor spiserøret. 



