195 



der faldt ved Acgos-Potamoi i Thracien — , er der i Conrad Lycos- 

 thenes Underkrønike næsten paa hver side opregnet et meteorfald, 

 ligesaa i talrige andre krøniker, og i Fuldaer Annalerne bemerkes for 

 aaret 823, at i Sachsen blev 35 landsbyer med mennesker og kvæg 

 antændte og opbrændte af brændende stenmassor, som faldt fra him- 

 melen. Det maa have været et stenfald af endnu større omfang end 

 det store stenfald i Pultusk i Polen (1868), hvor man anslog antallet 

 af de nedfaldne stene til 100,000. Den overbevisning, at stene ikke 

 sjelden falder fra himmelen, var saa udbredt, at vi endog har legende- 

 agtige stenregn, som førte til bygning af kirker og kapeller, fordi visse 

 hellige ved sin bøn skulde have afvendt meteoritskyer fra en by og 

 ledet dem hen til et ubeboet sted. Saadanne kirkebygninger er f. eks. 

 Forløserkirken i Utzug og Procopskapellet ved landsbyen Katoval i 

 det russiske guvernement Wolodga. Begge' disse er oprettet til minde 

 om, at den hellige Procop sendte en stensky, som den 25de juli 1290 

 truede byen Utzug, 25 km. længere bort, hvor derpaa mange tusende 

 stene skal være faldt ned over en strækning af 7 km. Derfra bragte 

 man 1638 en stor blok til Utzug, og denne blev under festligheder 

 nedlagt ved siden af Forløserkirken. Trækapellet ved Katoval, hvor 

 de fleste stene faldt ned, er fyldt med saadanne og ligger paa en grund- 

 mur af dem. Men da den franske metoritforsker S t a n i s 1 a s M e u- 

 n i e r, trods den lange reise, for tre eller fire aar siden besluttede sig 

 til at uiidersøge den store blok fra Utzug, blev han ikke lidet for- 

 bauset, da^ han i de tilbedte himmelstene kun fandt erratiske' blokke 

 og brudstykker af ærlig granit og andre jordiske varer, som maaske 

 stammede fra Skandinavien, men aldrig fra himmelrummet. Her 

 havde man altsaa kombineret til mirakel to iagttagelseskjendsgjernin- 

 ger, som ikke stod i nogetsomhelst forhold til hinanden, nemlig paa 

 den ene side et i Utzug iagttaget stenfald og paa den anden side 

 resterne af et 25 km. derfra liggende moræne i skoven. 



Mens man indtil midten af det forrige aarhundrede ikke havde 

 reist alvorlig tvil mod de fra luften faldende stene, saa reiste 

 tvilen sig nu paa engang i de lærde kredse og fremdrev de vidunder- 

 ligste blomster. Den 26de mai 1751 faldt der ved Hraschina ved 

 Agram i mange vidners paasyn et stykke meteor jern paa oprindelig 

 79 kg.s vegt til jorden og trængte omtrent 6 m. ned. Dette stykke 

 kom til Wiener Naturhistorischcs Hofmuseum og gav den k. k. kon- 

 sei'\'ator Andreas Stiitz (død 1806) i aaret 1790 anledning til et 

 stort vredesudbrud mod folkets og geistlighedens overtro. Det biskop- 



