216 



skal som sidste naturprodukt nævnes kogsaltet, som her udvindes i ret 

 betydelig mængde og er af god kvalitet. 



Postmortale processer. 



Af Ad. May i ..Natnrwiss. Wochensclirift". 



Hvad sker der med vert legeme efter døden? 



Svaret paa dette spørgsmaal afhænger af svært mange omstæn- 

 digheder, thi efter disses art kan opløsningsprocessen være snart en 

 hurtigere, snart en langsommere eller ogsaa saadan, at det begravede 

 legeme overhovedet ikke forandrer sig. De forskjelhge omstændigheder 

 er betinget i fugtighedsgraden af den jord, hvori begravelsen finder 

 sted, dødsmaaden, de dødes konstitution, materialet i kisten og endnu 

 meget andet. I ethvert tilfælde iudtræder dog efter længere eller 

 kortere tid den postmortale indtdrring, forbundet med legemsvædskens 

 afløb fra bughulen gjennem de naturlige legemsaabninger etc, som 

 første tegn paa opløsningsprocessen. Omcndskjønt allerede Justus v. 

 Liebieg karakteriserede nogle opløsningsforeteelser og ogsaa virksom- 

 heden af enkelte mikroorganismer etc, saa er dog videnskaben endnu 

 ikke saa langt fremskredet, at den har udfoi'sket hele opløsningsproces- 

 sen i dens enkeltheder, særlig forsaavidt som bakterier og soppe kom- 

 mer i betragtning. 



k^ 1^611 mindst komplicerede proces er den, som betinges af tør 

 jordbund og langvarig hede. Gjennem den stadig tørre jordbund op- 

 suges den tilstedeværende fugtighed i det begravede legeme og derpaa 

 fordamper den og der indtræder som følge af dette en mumifikation 

 af kadaveret. Ved denne indtørren ophæves naturlig enhver videre 

 fremskriden af opløsningen. Rigtignok hører denne foreteelse til de 

 mere sjeldne kadaverskjæbner. 



Modstykket til denne, og ligeledes temmelig sjelden, er kadaverets 

 „forsæbning", som viser sig, naar jorden er overmaade vandrig. 

 Den normale opløsningsproces betinges nemlig af en slags oksydatiou. 

 forhindres nu surstoftilførselen til kadaveret paa grund af jordens alt- 

 for store vandrigdom, saa gaar dette over til en bestemt sæbeagtig 

 masse, fedtvoks. Dette sidste er selv uforanderligt og danner saaledes 

 afslutningen paa denne postmortale proces. 



Naar vi nu vil se paa det normale forløb af opløsningen. saa maa 



