226 



Vi vil imidlertid foreløbeig lade den ligge, idet vi først vil hen- 

 vende vor opmeTksomhed paa endel dyrearter som er let at erholde 

 uden dens hjælp. 



Lige ved baaden svømmer en mængde af de bekj endte store blade 

 ai den gule nøkkerose (nuphar lutens) ; et a,f disse vender vi forsig- 

 tig om og finder her straks objekter nok for vore iagttagelser ; thi 

 under disse store bladplader ynder mauge^ lavere dyrearter at slaa 

 sig ned for kortere eller længere tid. En mylrende mængdei af smaa 

 krebs seesi skyndsomt at tåge flugten i alle retninger. Der er flere 

 arter af de eiendo-mmeligt hyggede vandlopper (cladocera) i denne 

 vrimmel, men for den uøvede iagttager er disse forholdsvis smaa dyr 



Fig-. 13. a vidhalset samleeias. b vandhov. 



vanskelige at skjelne uden hjælp af lupe eller mikroskop. Flere af 

 dem kan, særlig naar de optræder i meget stort ajital faa adskillig 

 betydning som næring for smaafisken. Vi skal dog ikke her ofre dem 

 nogen nærmere omtale, men hellere betragte nogle af de øvrige paa 

 nøkkerosebladet siddemde dyreformer. 



En buskagtig forgrenet dannelse falder ved sin betydelige stør- 

 relse — 5 — 6 cm — straks i øinene. Ved første øiekast skulde vi 

 tro, det var en eller anden plante vi her havde foran os; i virkelig- 

 heden er det dog et dyr eller rettere sagt en koloni af saadanne. Det 

 er nemlig en repræsentant for de saakaldte mosdyr eller biyozoer, den 

 i ferskva.nd almindelig udbredte plumatella. repens (fig. 14 og 15). Vi 

 vil løse den fra bladet og bringe den over i et af vore samleglas, thi 



