231 



den store rygsvømmeir (notonecta glauca) (fig. 20), som sees at svømme 

 om mellem plajitestænglerne lige under overfladen. Hos denne art 

 finder vi i det ydre en langt høiere grad af tilpasning til livet i vand, 

 end hos vandskorpionen. Som vi ser er nemlig hos rygsvømmeren det 

 bagerstei benpar fuldstændig aareformet udviklet og forsynet med en 

 tæt beklædning af svømme^børster, ligesom den fra de bagre krops- 

 segmehter udstaaende børstebeklædning udgjør et fortrinligt ballance- 

 og styi*eapparat. Ved svømningen, hvorunder dyrets underside er 

 vendt opad (deraf navnet rygsvømmer), bevægeis begge svømmeben 

 samtidig bagover med stor kraft. Herved bliver bevægelsen ujevn, 

 noget hoppende, ligesom hos mange andre svømmende leddyr, f. eks. 

 de smaa foran nævnte ferskvandskrebs, som netop paa grund heraf 

 har faaet navn af vandlopper. 



Et lignende udstyr med svømmebørster finder vi hos adskillige 



Fi^'. 21. En hvirvler (gyrinu.s natator) 3 gange forstørret; tilhoire et bagben 



sterkere forstørret. 



andre saavel svømmetæger som andre insektarter, blandt andre hos 

 mange af de i vand levende billearter. Denne børstebeklædnings ud- 

 vikling og anordning er dog høist forskjellig hos de forskjellige arter 

 og den er ofte kombineret med andre tillempninger, for eksempel ud- 

 vikling af brede og flade henled, der i sig selv alene byder våndet 

 en betydelig modstand og selv uden svømmebørsternes understøttelse 

 er udmerkede redskaber for svømmebevægelse. 



Et meget godt eksempel paa en saadan kombination frembyder 

 den omkring baaden og mellem vandplanterne livligt omkringsvøm- 

 mende lille sorte vandbille, der populært gaar under navn af hvii-vler, 

 fordi dens raske svømmebevægelser i overfladen for det meste forløber 

 i cirkler og sving. 



Som man af vedføiede fig. 21, der fremstiller en af vore alminde- 

 ligste arter, vil se, er de to bagerste benpar omdannet paa en maade. 



