240 



3. 



Hjemkommen lager vi saa> fad paa den mikioskojaiske undersøgelse 

 og begyndei- mecl den medførte dyndprøve. Ved hjælp af en pipet 

 med vid aabning tager vi en liden portion op i det i forrigei afsnit 

 omtalte urglas og fortynder den med saameget vand, at slampartik- 

 lerne kan blive godt fordelt paa et større omraade, saa at lyset kan 

 slippe imellem, og for at vi nogenlunde tydelig skal kunne se de 

 enkelte delei af massen. 



Ved anvendelsen af den til orientering tidligere benyttede 30- 

 ganges forstørrelse^ ser vi nu, at slammet foruden mineralske bestand- 

 dele og smuldrende planterester ogsaa indeholder adskillige endnu 

 levende organismer, delsi tilhørende de tidligere omtalte smukke kisel- 

 alger (diatomeerj, af hvilke vi ogsaa finder en mængde tomme skaller, 



Fig 29. En amøbe (a. valgaris). a i hvile, b udsendende psendopodier, 



kr3'bende. 



dels' ogsaa flerei til dyreriget hørende former, som vi ikke tidligere har 

 omtalt og derfor vil underkaste en noget nærmere undersøgelse. 



Mellem slampartiklerne ser vi saialedesi en liden halvgjennemsigtig 

 klump, som vi utvilsomt vilde have anta.get for et almindeligt kvarts- 

 korn, dersom den ikke ved sine bevægelser havde røbet sig somi et 

 levende væsen. Ved hjælp af en fin pipet vil vi isolere- den og be- 

 tra,gtei den ved en sterkere (ca. 150 gange) forstørrelse. 



Vi ser nu for os et væsen, der repræsenterer et af de laveste trin 

 i organismerækken, en af de saakaldt© amøber (se fig. 29). Et enklere 

 bygget levende væsen kan man vanskelig tænke sig ; det er jo nemlig 

 kun en halvflydende draabe protoplasma, som for største delen viser 

 en kornet struktur og som indeholder en eller flere runde kjerner. Her 

 er ikke engang tale om en beskjijtende binde omkring den levende 

 masse, saaledes som vi fandt den hos infusionsdyrene ; protoplasmaet 



