244 



uden at de konstituerende celleindivider helt har tabt sin selvstændige 

 karakter. 



Kroppen er ialniindeligheid temmelig nær kugleformet og er sam- 

 mensat af et indre saakaldt "marvlag" og et yttre "barklag" , fra hvis 

 oveirflade der udstraaler et betydeligt antal permaneinte pseudopodieir. 

 Barklaget, der har et om en skummasse mindende udseende, er næsten 

 farveløst og i dettes øvre del, ragende udover kuglens overflade ligger 

 de pulserende blærer, hvis antal veksler mellem 2 og 14. I marvpartiet 

 ligger de- talrige kjerne i det af temmelig store korn sterkt gjennem- 

 satt© entoplasma. 



Formeringen sker ved simpel tvedeling, som forøvrigt ogsaa lader 

 sig iverksætte paa kunstig ved. Ligeledes er det ved eksperimenter 

 godtgjort, at løsrevne stykker fra. flere individer let foa-eneir sig med 

 hverandre til et individ. 



Vender vi o« nu til den medbragte "myriophyllumprøve" , saa fin- 

 der vi her et sa,a rigt dyreliv, at vi ser os nødsaget til at gjøre et 

 udvalg og kun omtale nogle faa af de forefundne former, hvad der 

 forøvrigt falder os saameget lettere, som vi allerede i det første afsnit 

 af nærværende artikel har stifteti bekjendtskab med flere af dem, eller 

 ialtfald med nærbeslegtedet former. 



Før vi imidlertid gaar over til at omtale nænnere' noglei enkelte 

 organismer, som vi ikke tidligere har ofret nogen nævneværdig opmerk- 

 somhed, vil vi kaste et orienterende blik paa en i vort urglas anbragt 

 del af prøven. 



Hvad der straks springer i øinene er den stoi'e. mængde hjuldyr 

 siom paa kryds og tvers svømmer og kryber omkring i våndet, hvori 

 vi har udskyllet et stykke af den ovennævnte vandplante og tillige 

 anbragt et mindre stykke af selve planten. Nogle faa af dem kj ender 

 vi fra før; men da hjuldyrene egentlig her mellem vandplanteme 

 udfolder sin største rigdom paa. former, og der i vor udtagne prøve 

 nefbop er et ganskei betydeligt antal arter forhaanden^), kan vi ikke godt 

 undlade' at omtale dem. ogsaa her, idet vi skal undlade at gaa i detaljer 

 og kun skal behandl© nogle for plantebeltet mere karakteristiske arter. 



De flest© af de omkringsvømmende er pantsrede fonner, der er 

 udstyrede med en eller to kortere eller længerei tær, som under svøm- 

 ningen i regelen holdes ret udstrakt, saaledes som det kan sees af 



1) Forfatteren har i en enkelt saadan prove fundet 29 arter. 



