250 



Jordskorpens bevægelighed. 



Af P. Eiigelbrethsen. 



Al ting i denne verden er relativt. 



Som indbegrebet af alt, hvad der er varigt og uforanderligt, pleier 

 rnan at nævne "den faste grund" , "det urokkelige fjeld" og hvad det 

 nu er for andre poetiske udtryk. man bruger. For en overfladisk 

 betragtning er disse udtryk fuldkommein rigtige. Men en vakker dag 

 hænder det, at alle forestillinger om fasthed og urokkelighed paa den 

 mest dramatiske maade svigter. Selve f j eldet aabner sig og spyr ild 

 og aske, grunden revner og opsluger marker og landsbyer og hele øer 

 forsvinder i ocean et, og jordbunder ryster, saa mure og bygninger 

 slænges hulter til bulter. Det er, som om selve dommedag var 

 kommen. 



Hos os er denne^ slags begiveinheder heldigvis ukj endte, men i 

 visse eignei af verden hører dei ingenlunde til sjeldenhederiie. Kata^ 

 strofem med Mont Pelé vil f. eks. endnu være de fleste i friskt minde. 

 Frai Ost- og Vestindien, frai Japan, Middelhavslandene, Island og mange 

 andrei steder kjeinder man begivenheder af lignende alvorlig art. I 

 visse strøg bor og bygger menneskeine som paa en underjordisk mine. 

 Ingem ved, hvad dag den kan springe og begra^ve dem i ruinerne. 



Selv bortseet fra,, hvad man kalder jordskjælv og vulkanske ud- 

 brud, er jordskorpen imidlertid langtfra saa fast og ubevægelig, som 

 det almindelig antages. Den er uafladelig gjenstand for formfor- 

 andringer og bevægelser under indflydelse af de forskjellige kræfter 

 som paavirker den. Som en skjæl vende gele, eller som et dampskib, 

 der ryster og gir sig under maskinens og bølgernes slag er den egent- 

 lig talt aldrig i fuldstændig ro. Bogstavelig talt beiindeir vi os hvor- 

 somhelst altid paa gyngende^ grund — selv om vi ikke merkerr det. 



Det er disse mere umerkbaire bevægelser i jordskorpen — ■ frem- 

 kaldt ved forskjellige stadig virkende indflydelser — vi her skal tåge 

 lidt nærmere i øiesyn. 



Først maai vi da, have rede paa, hvordan saadanne næsteii umerke- 

 ligCi bevægelser iagttages og maales. Jeg forbigaar det egentlige seis- 

 mometer, der bruges til registrering aif jordskjælvsbevægelseir, og gir 

 kun en kort beskrivelse af de to vigtigere instmmenteir for maaling 

 af yderst smaa kræfter : den bifilare pendel og horisontalpendelen. 



For straks at give et begreb om jordbundens store ømfindtlighed 



