254 



over større omraader. Det er ogsaa- temmelig sikkert, at en stor del 

 af de hemmelighedsfulde bevægelser skyldes smaa, umerkelige jord- 

 skjælv. 



Horisontalpendelen er en temmelig gammel opfindelse, idet den 

 første anvisning til instrumentet blev givet af H e n g 1 e r i Miinchen 

 i 1831. Det bleiv senere forbedret af P a r r o t og fornemlig af Z a 1 1- 

 ner (1869). Fig. 2 viser det zallnerske apparat, som ikke er det 

 miest modernei, men som dog gir en brugbai* forestilling om de prin- 

 ciper, der ligger til grunid for konstriiktionen. Paa et trebeinet stativ 

 hviler en lodret, solid søile, som oppe og nede er forsynet med flyt- 

 bare klemskruer. Mellem disse er der i tynde staalstave ophængt en 

 horisontal glasstav AB, som er belastet med en ve-gt C, og som paa 



Fig-. 2. 



emden ved B bærer et speil, hvis plan er lodret paa glasstavens akse. 

 D er en modvegt, som, skal ophæve C's virkninger paa, stativet. Glas- 

 staven AB er altsaa ophængt nogenlunde paa samme maadei som en 

 dør. Naar dørkarmen er absolut lodret, vil døren blive staaende i 

 hvilkensomhelst stilling den anbringes. Naar dørkarmen helder aldrig 

 saa lidet, vil døren af sig selv svinge enten indoveir eller' udover, 

 indtil den konimer i ligevegt. En liden heldning af karmen bevirker 

 en stor svingning af døren. Efter samme princip er horisontalpen- 

 delen in drettet. Ved at nærme eller fjerne i forhold til hinanden de 

 to punkter, hvori glasstaven er fæstet, kan følsomheden forøges eller 

 formindskes. Udslagene maales ved at iagttage et fra. speilet reflek- 

 teret billede gjennem en kikkert. For at undgaa. torsion af staalstæn- 



