255 



gerne har R e b e u r-P a s c h w i t z ophængt pendelbjælken paa staal- 

 spidser, der hvilei- i smaa agatskaaler. Dette instrument er ogsa^i 

 overordentlig følsomt. Det muliggjør paavisning ai en afvigelse- i lod- 

 linjens retning al kun nogle faa tusendedele af et buesekund. Det 

 har da ogsaa lykkedes E e b e u r-P a s c h w i t z, E h 1 e r t og K o r- 

 tazzi ved dette instruments hjælp direkte at maale maanens ind- 

 flydelse paa lodlinjen. 



Hvad er det nu for indflydelse, som ikke har med virksomheder 

 i jordens indre at gjøre, og som kan tænkes at frembringe bevægelser 

 i jordsikorpen af mere udbredt natur end de ©fter prof. Darwin 

 nylig beskrevne? Disse var aabenbart rent lokale ligevegtiSforstyr- 

 relser af jordbunden i instrumentets nærmeste omkreds og havde intet 

 med jordskorpen som helhed at gjørei. 



Først og fremst har vi tidevandsbevæ-gelsen. Ved enkelte- kyster 

 stiger floden til en høide af 10 m. eller mere^ over laveste vandstand. 

 Det er ganske uma.adelige vandraasser, som paa. den maade sættes i 

 bevægelse. Selv om man, for at være rimelig, sætter flodbølgens høide 

 til kun 2 m., repræsenterer vandmassen en vegt af ove;r 2 millioner 

 tons pr. km.-, som afvekslende paalæsses og tåges væk fra jordover- 

 fladen. Langs en længere kyststrækning vil flodbølgen følgelig repræ- 

 sentere en vekslende belaiStning paa mange hundrede millioner tons. 



Det er tydeligt, at en saa kolossal vegt, som to gange i døgnet 

 med sit tryk hviler paa underlaget og to gaiUge i døgnet atteir fjernes, 

 maa. foraarsage bevægelser i jordskorpen, selv om denne er usedvanlig 

 fast og modstandsdygtig. Landet maa trykkes ned ; hver gang der er 

 flod, og hæve sig igjen hver gang der er ebbe. R e- b e- u r-P a s c h- 

 w i t z fandt ved sine horisontalpendel-iagttagelser i Potsdam og Oro- 

 tawa en afvigelse af vertikalen paia 0,02 buesekund, i Wilhelmshafen 

 derimod eii afvigelse af 0,25 buesekund. Denne store uoverensstem- 

 melse kan kun forklares saaledes, at i Wilhelmshafen, som ligger ved 

 sjøen, har foruden maanens tiltrækning ogsaa flodbølgens' depression 

 af kysten bidraget til at bringe pendelen ud af ligevegt. 



Under visse forudsætninger, hvoraf her kun skal nævnes, at jord- 

 skorpens fasthed antages at være dobbelt saa stor som fasthedeai af 

 det blødeste glas, har prof. Darwin beregnet den heldning, en hori- 

 sontal landmasse vil faa under flodbølgens tryk, naar forskjellein mel- 

 lem høieste og laveste vandstand sættes til 1,60 m. Følgende tabel 

 viser resultatet af hans beregninger : 



