275 



I celler, som har en fastere væg eller hinde, er der ofte smaa hul- 

 ler i væggen, hvoi'igjennem protoplasmaet kan send© ud udløbere ; 

 mange lavtstaaende organismer, især encellede har i disse udløbere 

 vigtige bevægelsesorganer. Mange encellede organismer har en eller 

 flere s v i n g t r a a d e, det vil sige^ traadformige udvekster fra proto- 

 plasmaet, som udfører bervægelser. Saadanne traade har t. eks. sverme- 

 sporerne hos flere vandplanter ; sporerne svømmer ved hjælp af sving- 

 traaden omkring, indtil den træffer paa en egcelle og kan befrugte den, 

 saa den danner en ny plante. Mange bakterier har ogsaa^ svingtraade 

 (cilier), saaledes har kolerabacillen (eller k.-spirillen) 1, som sidder i 

 den ene ende som en propel, tyfusbacillerne har talrige udover hele 

 cellelegemets overflade. Sedcellerne (spermatozoerne) er forsynet med 

 en lang tynd hale af protoplasma, som ved sine bevægelser n.river cellen 

 frem og letter dens adkomst til egcellen. 



En egen form af bevægelige' protoplasmaudvekster er de saakaldte 

 flimrehaar. Det er som navnet siger haarfinei dannelser, kortere 

 end svingtraadene, der gjerne i et stort antal staar frem fra cellens 

 overflade — de be^væges sedvanligvis altid i sammei retning. Saa- 

 ledes er der paa cellerne i vore aaLndedrætsorganers luftrør i stor 

 udstrækning slige flimmerepithelceller, og ved deres arbeide trans- 

 porteres indaandet støv og slim igjen udover mod luftrøreis øvre dele, 

 hvorfra de saa i større portioneir hostes op. 



Efter at have betragtet protoplasmaets ydre form vil vi 

 se lidt paa stoffet selv, og vi finder da, at det er en finkornet, gi-aalig 

 masse; det bestaar af en f arveløs, gjennemsigtig grundmasse, hvori er 

 indleiret en msengde smaalegemer (m ikrosome r). Disse er af meget 

 forskjellig størrelse, lige ned til næsten usynlige punktformige korn. 

 De bestaar af mange forskjellige ting: en del er farvekorn, andre olje 

 og vanddraaber, eller eggehvide og andre næringstoffer ; alt dette kal- 

 des med et fælles navn for m e t a p 1 a s m a eller p a r a p 1 a s m a. 

 Undersøger vi protoplasmaets bygning nøiere, finder vi, at det dannes 

 af et indviklet net af traade, bestaaende af kornet substans (den saa- 

 kaldte f i 1 a r m a s s e og en klarere mellemsubstans, som ofte inde- 

 holder vædskerum (v a c u o 1 e r), fyldte af c e 1 1 e s a f t. Traadnettet 

 er vistnok ikke til alle tider ens i sit udseende, det er meget mere 

 sandsynligt, at det skifter stadig, svarende til alle de forskjellige funk- 

 tioner protoplasmaet har at udføre. Foruden de bevægelser af proto- 



