283 



blomsterorganer, som er ømfindtlige, og det i en saadan grad, at frugt^ 

 knuden dræbes af frosten i dem endnu halvmodne knop. Aabner 

 man en saadan af frost beskadiget blomsteirknop, saa, findeT man i 

 midten frugtknuden ganske brun og udtørret, de øvrige blomsterdele 

 er derimod fuldstændig friske og ubeskadigede. Ogsaa hosi dem alle»- 

 rede udsproingne morelblomst forbliver de hvide blomsterbla.de og støv- 

 dragerne friske og ubeskadigede, om end frngtknuden i midten allerede 

 er dødf rossen. Saaledes hænder det, at moreltrær efter en skjæbne- 

 sva-nger frostnat i sit ydre ikke viser nogen beskadigelse ; blomsterne 

 og støvdragerne vedbliver at være friske, og knopperne udfolder sig 

 videre tilsyneladende i dadelløs tilstand, omemdskjønt de allerede for- 

 længst er ufrugtbare. Kun saadanne knopper, der endnu er gamske 

 bedækket af det grønne bæger, taaleir endnu em kulde paa 5 — 6 gr. C. 



Mens nu mange trær, buskvekster og lavere- planter endog taaler 

 en kulde paa 10 gr. C, uden at bladene skades alvorlig, er andre over- 

 ordentlig ømfindtlige. Til de sidste hører robinia pseudacacia, hvis 

 sarte løv ødelægges' af enhver frost. Efter'pa.a kommer der vistnok 

 nyt, smukt, dadelløst løv, men de frosne blomsterstanden erstattes ikke 

 af nye i det samme aar. Ømfindtlig overfor frost er forøvrigt alle 

 robinier og gleditschier, saasnart knopperne er udsprungne, derpaa 

 vinstokken, poteten, saavelsom agurkerne, melonerne og bønnerne. 



Den værstei skade anretter vaarfrostem i slutten af april iethvert- 

 fald i vinhaverne, thi stokkeneis sarte skud staar allerede da. frit og gaar 

 fordetmeste. fuldstændig til grunde. Derfor pleier man, saasnart kvik- 

 sølvet nærmer sig frysepunktet, i vinhaverne. at faa istand en saa 

 tyk røg som mulig, enten ved hjælp af antændte tjæreprodukter eller 

 fugtig stråa, kvister, løv o. s. v. Denne røg holder man saa vedlige 

 til solopgang. 



Naar potetesskudene fryser, selv blot i det øieblik, de viser sig 

 over jorden, kan man ikke mere vente sig nogen tilfredsistillende høst, 

 omend der efter frosten pleier at udvikle. sig smukt løv. 



Bladene af vore europæiske løvtrær og buskve.kster er for største 

 delen uimodtagelig for senfrost, og dette' gjælder ogsaa de fleste blom- 

 sterplanter i vore haver, som overAåntrer i det frie, ligesaa de enaarige, 

 som man i april ikke saar i mistbænker eller potter, men i det frie. 

 Blandt disse findes der merkelig nok mange subtropiske planter, som 

 for størstedelen taaler en kulde paa 5 — 6 gr. C. De bliver vistnok 



