294 



registeret ikke bare aarhundreder tilbage, men tusender af aarhuadre- 

 der; hvor store^ inaa ikke hulleriie blive her, og hvor stor forskjel 

 kan der ikkei vær© niellem de nulevende dyr og deres stanifædre. Orde(t 

 "gammel" som vi saa ofte pleier at bruge, naar vi taler om forstenin- 

 ger, er for os et meget ubestemt begreb, idet vi ogsaa taler om græ- 

 kernes og romernes "gamle" civilisation, og kalder en familie "gam- 

 mel", naar den kan fremvise en stamtaivle, som gaar igjennem en fire — 

 fem aarhundreder, skjønt disse tidsrum er for intet at regne, selv om 

 man bare sammenligner dem med de yngstei forsteningersi alder. 



Maaske kan man bedre væirdsættei betydningen, af ordene gammel 

 i geologisk forstand, naar man husker paa., at siden de første hvirvel- 

 dyr optraadte, er store dele af jordens overflade slidt op og skyllet ud i 

 havet, for der at danne bergarter og lag, hvis samlede tykkelse, dersom 

 det ene lag var lagt oppåa det andet, vikle have andraget til 15 a 20 mil. 

 Dette er selvfølgelig totalsummen af alle ved afleiring dannede lag, 

 og paa intet enkelt ste'd finder man en saadan tykkelse, idet hver 

 lokalitet under de omveltninger, som vor jord har været udsat 

 for, til sine tider har været løftet ud af havet og følgelig i lange tider 

 ikkei har modtaget nogen afleiring af den i dette udskyllede mudder 

 og sand og saaledes heller ikke har kunnet blive stedet for dannelsen 

 af noget berglag. Læseren kan synes, at der er stor forskjel mellem 

 15 og 20 mil, men dette store spillerum i angivelsen har sin aarsag i 

 vanskeligheder veid at maale lagenes tykkelse, og i Europai er tykkel- 

 sen af de lag, som kan niaales, ogsiaa betydelig større end i Nord- 

 amerika. 



Dei første antydninger til dyreliv er fundet endnu dybere, noget 

 saadant som 18 til 25 milei ned i berglaget, og under dette niveau 

 ligge^r de lag, som de første^ levende væsener beboede, organismer saa 

 smaa og saa enkle, at ingen merker af deres tilstedeværelsei er blevet 

 tilbage, og man barei ved, at de var der, fordi enhver gruppe begyn- 

 der i en enkel form med smaa og simplei livsformer. 



Forskeren efter stamfaren til rygradsdyrenes store familie finder 

 tyve mile nede nogle knappe levningeir af fiskelignende dyr, som, den 

 forsigtige naturforsker, som er systematiken meget hengiven, ikke reg- 

 ner til hvirveldyrene, men til urhvirveldyrene eller forløberne for ryg- 

 radisidyrene. T>e tidligstei af disse levninger, smaa benplader og merker 

 efter en bruskagtig rygrad findes i Colorados undrei silur. Sandsyn- 

 ligvis repræsenterer de slegtninge af chimæra. og arter i familie med 



