298 



rekonstruktion al det hele dyr. Disse primitive fiske havd© mund, 

 for det er nu engang nødvendig at spise; men munden var ikke for- 

 synet med virkelig© kjæver, for disse to ting maa ikke, som man almin- 

 delig tror, nødveoadigvis høre sajnmen. Heller ikke havde disse dyr 

 fast rygrad, og om end pterichthys og dens slegtninge havdei lemmeT 

 eller finner, saa havde' disse faste- delei ikke noget indvendig skeiet som 

 hos fiskene, men et udvendig skal som paa. benene af en kra,bbe. 

 Dette er em af dei grunde, hvoraf naturforskerne har sluttet, at hvirvel- 

 dyrene kan have udviklet sig af krebsdyreinie. Pteraspis, en anden af 

 disse smaa panserklædte urhvirveldyr, har en mindre kunstig bedæk- 

 ning, og ligner meget en liden fisk, hvis forreste del er puttet ind i 

 et langstrakt muslingeskal. 



De fiske, som vi nu har betragtet, var smaa dyr; deres umiddel- 

 bare efterfølgere, som er bevaret i Dervonlagenei, i særdeleshed i Nord- 

 amerika, var kjæmper for sin tid, og kaldes efter sin størrelse og sit 

 formodede vilde udseende for titantichthys og dinichthys. De ©r 

 slegtninge af en fisk, ceratodus, som ©ndnu lever i Australien. 



Egentlig talt ved vi ingenting om disse fiskes udseende, store og 

 vild© som de maia have været med kraftige^ kjæver og pansret hoved, 

 mem uden skeiet, — som om de offret mere kraft paa at røv© sine 

 naboer end paa, indre reformer. De opnaaede ©n længd© af ti til 

 atten fod med et gab paa, fire fod hos den største art, titaaiichthys, 

 og en slig fisk syne® derfor at kunnei været istand til at opsiluge hvil- 

 k©nsiO'mhelst ting, som levet paa den tid. 



Deres efterfølger© i kultiden var hærskarer af hailignende skab- 

 ninger, for størstedelen kjendt fra deres tænder og torne, for skelettet 

 var af brusk, saa det er ikke bevaret. De tilhører typer, som for det 

 mest© er uddøde for at give plads for andre, som var bedre afpassede 

 efter de forandrede betingelser, som i tidens løb indfandt sig. Om- 

 trent den eneste nulevende slegtning af disse tidlige fiske er en liden 

 hai, kjendt som Port Jaicksonshaien, som lever i Australien. Lig de 

 gajnle haier har ogsaa dennes en torn foran hver lygfinne, og lig dem 

 har den heldigvisi munden fuld af forskjelligt formede tænder; heldig- 

 vis, fordi vi ved hjælp af dem er istand til at gjøre os en forestilling 

 om, paa hvilken maade de tænder, som findes spredt i berglaigene, var 

 sammenstillede. Tænderne var ikke ned&ænket i tandhuler, som de 

 er hos høier© dyr, men hvilte blot mod kjæverne, fra hvilke d© natur- 

 ligvis øieblikkeiig løsnede, naar den kemiske opløsning begyndte efter 



