326 



er forkrøblede, fordi mennesket har paataget sig at sørge for dem i 

 et og alt. 



Saaledesi &r det endnu af den yderste vigtighed for de folkeslag, 

 som holder ren, at de enkelte dyr og de forvildede smaaflokke kan 

 øines udover snevidderne formedelst takkerne. Og naar man nu ved, 

 at der findes enkelte kollede simler i de tamme renhjorde', sa.a bevisor 

 dette netop, at hvor menneisket overtager ialfald delvis omsorgen for 

 det tredie behov : ait samle i flok, der fritages de svagere individer 

 for at danne horn til vinteren. Men de kan aldrig undværes af tjel- 

 dets frie ren, som lever af sine egne midler og i et og alt maa sørge 



for sig selv. 



Alexander L. Kielland. 



Træk af ferskvandenes lavere dyreliv. 



Af 0. J. Lie Pettersen. 



III. 



Hvad der driver om for strøm og vove (plankton)J) 



Vi har i de to foregaaende afsnit af nærværende artikel væsent- 

 lig beskjæftiget os med saadanne lavere dyreformer, som for største- 

 delen af sit liv opholder sig langs bredderne mellem vandplanterne 

 eller i dyndet. Her er ogsaa dyrelivet rigest, ja hel© grupper som 

 f. eks. insekternei, hydrachniderne og svampene er saagodtsom ganske 

 bundet til denne, den saakaldtei littorale eller strandplantenregion og 

 findes kuni undtagelsesvisi i nogen større' afstand fra bredderne'. 



Imidlertid finder vi i ferrskvandene, ligesom i havet, et ganske bety- 

 deligt antal saavel djr- som planteformer, deir fører et omkringdrivende 

 liv i selve vandm ass erne, og hvis stedbevægelse derfor i høi grad kom- 

 mer til at blive afhængig af strøm, vind og bølgebevægelse. Disse om- 

 kringdrivende smaavæseneir er det, man i almindelighed kalder plank- 

 ton, en betegnelse som oprindelig kun blev andvendt paa det i havet 

 drivende levende organiske materiale, men som senere ogsaa er over- 

 ført paa de tilsvarende organismegrupper i det ferske vand. 



1) I nærværende afsnit er kun omtalt former, som af forf. er fandne ved 

 Bergen. 



