335 



Infusionsdyrene spiller derimod i det egentlige plankton en langt 

 mei-e underordnet rolle. Disse optræder, som vi tidligere har seet, i 

 størst mængde langs bredderne og især paa steder, hvor der findes 

 rigelige mængder af raadnende organisk materiale, og hvor derfor og- 

 saa bakterierne naar sin største udvikling. 



Derimod finder vi i planktonprøverne fra vore ferskvande — sær- 

 lig om de er fiskede paa d© grundere steder over mudderbund eller i 

 sumpvand — en anden organismegruppe repræsenteret, nemlig de saa- 

 kaldte mastigophorer eller flagellater, en gruppe, hvis systematiske stil- 



Pig. 48. Eygpantser af anuræa 

 serrnlata (sterkt forstørret). 



Fig. 49. Bygpantser af anuræa 

 cochleare (sterkt forstørret). 



ling er meget omstridt, og som frembyder den høiesle grad af interesse, 

 idet den saa at sige slaar en bro mellem planterigets og dyrerigets for 

 den almindelige bevidsthed saa vel adskilte organismerækker. Mastigo- 

 phorerne viser nemlig i sine biologiske og fysiologiske forholde, specielt 

 ved sin evne til at assimilere kulsyre, en sterk nærmelse^ til de lavere 

 alger, med hvilke ogsaa flere af dem, for eksempel de saakaldte „kugle- 

 dyr" (volvocaceerne), nu for det meste sammenstilles. Paa den anden 

 side finder man ogsaa inden flagellaternes formrige gruppe de tydeligste 

 overgange til de som utvilsomme dyreformer anseede rhizopoder (amø- 

 ber), som vi i et tidligere afsnit har omtalt. 



