337 



hold til hiiianden, og uden at dei* altsaa (i de fleste tilfælder) kan spo- 

 res nogen egentlig arbeids^deling mellem de kolonierne sammensættende 

 elementei'. 



Karaktei'istisk for gruppen er de i regelen lange, men yderst zarte, 

 haarformede svømmebørster, som i almindelighed er fæstot til cellens 

 forreste ende i nærheden af mundstedet, som nemlig selv hos d© laveste 

 amøboide former er bestemt lokaliseret, og hos de høiere former endog 

 udgjør en virkelig permanent cellemund omtrent som hos de tidligere 

 omtalte infusorier. 



Foruden disse lange svømmebørster findes hos enkelte arter, saar 

 ledes hos synure uvella, en tættere beklædning med fimrecilier, som i 

 det tilfælde overtager dein egentlige svømmebev£egeilse, som ellers iverk- 

 sættes ved slaaende eller svingende bevægelse af de længerei børster. 



I kroppens protoplasmamasse finder man i regelen indleiret de 

 grønne klorofyllignende (undertiden ogsaa brunlige) saakalte chroma- 

 tophorer, ved hvis hjælp den foran omtalte kulsyre-assimilation kan 

 fin de sted. 



At alle de arter, hos hvilke man i regelen finder chromatophorer, 

 dog ikke udelukkende fører en holofytisk levevis, beviser den omstæn- 

 dighed, at man af saadanne ved kultur har frembragt generationer, 

 der manglede de ovennævnte assimilationsorganer, og som derfor maa 

 antages at ernære sig saprofytisk, altsaa af allerede færdigdannet orga- 

 msk materiale. 



Mange arter ernærer sig ogsaa i virkeligheden af faste stoffer, og 

 hos samtlige arter findes, som allerede foran anført, et bestemt lokali- 

 seret mundsted, hos mange ogsaa en virkelig cellemund, som hos en- 

 kelte arter sidder i en peristomlignendei fordybning ligesom hos infu- 

 sionsdyrene; ligeledes findes hos enkelte en udførselsaabning, hvor- 

 igjennem de ubrugbarei dele af den indtagne næring bortskaffes. 



Ligesom hos infusorierne finder man ligeledes hos de fleste arter 

 en eller flere kontraktile vakuoler, og det er naturligvis selvsagt, at 

 en kjerne altid ©r forhaanden. En rød pigmentflek („øieflek" ) findes 

 ogsaa oftei, saaledes hos dinobryon ; den er i vor afbildning af d. sertu- 

 laria gjengivet som et sort punkt ved cellernes forrest© ende. 



Hos ikke saa faa af de kolonidannende mastigophorer sidder enkell^ 

 individerne i eiendommeligt formede hylser eller buskagtigt forgrened» 

 stokk© ; hos andre — saaledes hos den foran afbildede synura uvella — 

 derimod frit, ofte radiert, saa at kolonierne bliver mere eller mindre 

 runde. 



Naturen 1903. 22 



