345 



1893—96 for hver 2den dag, fra 1879 ogsaa klokkeslettet for "Solen i 

 Mer.", gjældende for Kristianias bredde. I denne almanak er der 

 altid bleven; anført solens rectascension og deklination samt tidsjevnin- 

 gen i Greenwich sand middag for hver dag i aaret, fra 1887 findes 

 tillige opgave over niiddelsolens rectascension i Greenwich middelmid- 

 dag. Føies hertil, at denne udgave af almanakken i alle aar, undtagen 

 1895 — 96, har havt en tabel, hvorved solens op- og nedgang kunde 

 findes paa en given bredde, naar dens deklination var bekjendt, fra 

 1897 er der i tabellen tillige tåget hensjTi til refraktionen, har jeg nævnt 

 det væsentligste af, hvad søkalenderen har indeholdt vedrørende solen. 

 For maanens vedkommende' var meddelelserne i de ældste 

 almanakker noksaa sparsomme. Fornden tidsangivelsen for niaane- 

 skiftenies indtræffen, hvilket altid har været nævnt i almanakken, har 

 man i aarene 1804 — 15 kun opgave over, hvor i dyrekredsen maanen stod 

 ved sin øvre kulmination, men fra 1816 meddeles ogsaa nedgangsklokke- 

 slettet af tiltagende maane, opgangsklokkeslettet af aftagende' maane 

 for hver dag i aaret undtagen i de nænnestei dage- omkring riyraaane, 

 da der anføres at maanen "ikke lyser" , og i Kristianiaalmanakken 

 fra 21de april til 21de august, i Trondhjemsalmanakken fra 12te april 

 til Iste septbr., da "tusmørket varer hele natten og de lyse nætter for- 

 dunkler maanens skin" (i senere aargange blev dette rettet til "deins 

 skin er i de lyse nætter umerkeligt"). Da Fearnley overtog almanakken 

 blev dette' strøget og klokkeslettet for maanens op- eller nedgang 

 angivet for hver dag i maaneden, og dette er vedligeholdt den hele tid 

 senere, paa samme vis som det blev begyndt af Hansteen i 1816. For 

 aai'ene 1823 — 26 meddelte' Hansteen ikke alene, i hvilket al dyrekred- 

 sens tegn maanen stod ved sin øvre kulmination, men tillige dens 

 deklination og tiden for samme, derved fik han ikke plads til tabellen 

 for maanens op- eller nedgang, men denne kan man selv regnei ud ved 

 hjælp af en tabel, som med argumentet maanens af stand fra ækvator 

 giver dens halve dagbue. Hansteen motiverer under sin forklaring 

 af, at han har foretaget denne forandring af hensyn til sømanden og 

 kystemes beboere, for hvem "det er nyttigere at vide, naar maanen 

 er lige i syd", sin bibeholdelse af dyrekredstegnene paa følgende 

 maade : "skjønt det eigentlig ikke er til nogen nytte at vide dette" o: 

 i hvilket tegn maanen staar en given dag, "saa er disse figurer dog 

 beholdte efter gammel sedvane, saasom menigmand har en og anden 

 overtro ved samme og ofte er ligesaa paaholdende paa ting, som ikke 

 duer, som paa hvad der duer" . I 1827 foretager Hansteen paany 



