357 



stedet. Men saa heldig er man jo sjelden, og man har ofte grund til 

 at forbauses over, i hvilken grad folk i almindelighed mangler forstaael- 

 sen af, hvor \'igtigt det er for etterforskningen at bevare de spor 

 uforandret, som forbryderen har efterladt sig. 



For en del aar siden blev der paa en gaard i det sydlige Norge 

 begaaet et mord, ved hvilket blodspoj'ene i værelset gav et klart bil- 

 lede af, hvorledes det hele var foregaaet, men det var heller ikke mere 

 end saavidt. at øvrigheden kom tidsnok til at stanse en vehallig og 

 uskyldig nabokone i hendes forsøg paa at give gulvet et behageligere 

 udseende ved at vaske blodet af. 



Blodsporenes form og beliggenhed i rummet, paa gjenstandene, 

 som findes der, paa den dræbtes og den mistænkte persons klæder 

 maa studeres paa det aller nøieste. 



Ved en anledning forsøgte den mistænkte ikke uden held at for- 

 klare grunden til de blodflekker, som fandtes paa hans klæder og hæn- 

 der. En del smaa blodflekker paa klæderne, som først saaes ved nær- 

 mere undersøgelse, havde imidlertid saadan beliggenhed, at deres til- 

 stedeværelse ikke kunde bringes i overensstemmelse med hans forklaring. 



Det samme var tilfældet med blodflekkerne paa den samme mands 

 haand. Blodet fandtes paa og under neglene, og hans forklaring om. 

 at det skulde stamme fra et aabent saar paa pegefingeren, viste sig 

 fuldstændig uholdbar. 



En drabsmand, som en nat havde stukket ned en aldeles uskyldig 

 person, som han mente havde fornærmet ham, forklarede for retten, at 

 han ved anledningen havde været saa beruset, at han intet kunde huske. 

 Hans lommekniv blev undersøgt, men der kunde ikke puavises spor af 

 blod paa den. skjønt undersøgelsen blev foretaget straks efter drabet. 



Da sagen kom frem for juryen, blev der rent tilfældigvis fremlagt 

 et lommetøiklæde, som tilhørte tiltalte. Det var fuldt af blodflekker, 

 hvilket i og for sig ikke var noget merkeligt, da han havde paadraget 

 sig en del skrammer ved at falde angjældende aften, men det inter- 

 essante var, at der blandt disse blodflekker fandtes to, der afgav et 

 nøiagtigt. billede af spidsen paa hans egen kniv, og som niaatte være 

 -fremkommet derved, at han havde tørret den af paa lommetørklædet. 



Dette vil sees paa vedføiede fotografi. 



Denne opdagelse blev af vigtighed, for det første, fordi den for- 

 klarede aarsagen til, at der ikke kunde paavises blod paa kniven, og 

 for det andet fordi den viste, at tiltalte ikke kunde have været saa 



