368 



til at løse dette store problem om metallernes omdannelse. Vi vil i 

 virkeligbedein ikke blive mere overraskede herover, end vi er blevet det 

 veid opfindelsen a£ fotograferingen, fonografien og saa mange andre 

 opdagelseT, som vi har seet følge hverandre i den anden halvdel af det 

 forløbne aarhundrede. 



Hvad der vilde synes os meget besynderligere og mere ubegribe- 

 ligt, vilde være, at en. lignende opdagelse kunde ske og gaa over i den 

 praktiske ajivemdelse, uden at man paa en vis maade havde bevidst- 

 hed derom, uden at opfinderens navn fik den mindste berømthed. Vel, 

 saa urimelig som en slig ting synes os, er den dog foregaaet lige for 

 vorei øine med hensyn til omdannelsen af kraften, et problem af samme 

 art som metallernes omdannelse, og som allerede har givet- os og vil 

 giv© os endnu fler© økonomiske resultater, støn-e end dem, vi skulde 

 kunne vente osi af omdannelsen af bly til sølv eller af kobber til guid. 



Den moderne videnskabs sikreste resultater lærer os, at ikke 

 alen© er legemernei, som jeg netop har sagt, opbyggede ved sammen- 

 hobninge af veibare atomer af samme materielle stof, men ogsaa at 

 de er forsyned© med en vis beholdning af levende kraft, ai indre 

 energi, der regulerer deres i-ytmiske bevægelse, en energi, der ikke 

 er absolut uforanderlig som den veibare masse, men som kan modi- 

 ficeres mere eller mindre eiter tilstanden af atoimeTues molekulære for- 

 bindelse. Paa denne forskjel nær er materien og energien skabnin- 

 gens' to væsentlige faktorer, og det er med fuld ret, at jeg har kunnet 

 sætte disse to faktorer ved siden af hverandre med hensyn til deres 

 omdannelsesmaade. 



Vi ved alleired© længe, at varme, lys og elektricitet ikke er andet 

 emd ytringer under forskjellige former af denne energi, som findes 

 inkorporeret i de veibare atomer, og at vi til en vis grad stundom 

 kan. opnaa at o-mdanne en del af denne energi til industrielt brugbart 

 mekanisk arbeide. Det er saaledes, at vi ved hjælp af vanddamp kan 

 omdanne en del af den varmeenergi, der frigjøres for at forene kul 

 og surstof, til udvidend© kraft. Som kulsyre har disse to enkle lege- 

 mer tabt en vis mængde energi, som ikke kan gjengives dem uden ved 

 en omvendt kemisk reaktion, en spaltning af de to elementer, der 

 fordrer erstatning af ©n energimængde, lig den, som tabtes ved for- 

 eningen af atomernei, erstatning af ydre energi, som naturen laaner 

 fra solstraaleiTie under form af varme og kanske lys ; thi vi ved, at 

 planterne har særligt behov for lys for at udføre sin hovedsagelig© 

 funktion, at binde kullet i sine væv og sætte surstoffet i frihed. 



