374 



usandsynligt, at de gamle ægyptere ikke alene har havt kjendskab til for- 

 skjellige af dem ofte afbildede gazeller, som nii ikke mere forekommer 

 i Ægypten og til andre af nabolandenes dyr, men ogsaa til okapien. 

 Mange træk af Set-sagnet vil paa den maade let kunne forklares. 

 Saaledes Plutarchs fortaflling, at Set var rød over hele kroppen, og at 

 han bavde et æsels skikkelse, endvidere at han var bleven forjaget 

 fra Ægypten. Man ofrede ham rødhaarede dyr og — mennesker. 

 Før okapien var bleven nøiere undersøgt, blev den som bekjendt hen- 

 ført til hestene. 



• Vi niaa imidlertid ikke glemme, at Set meget ofte fremstilles med 

 et æselhoved. Dette var en af hans mest bekjendte legemliggjørelser, 

 som ikke alene har spillet en stor rolle i ægypternes religionsliv, men 

 ogsaa i jødernes og de kristnes, og som har efterladt sig vidtrækkende 

 eftervirkninger. Det er i saa henseende ret eiendommeligt, at længe 

 før æg3'pterne havde faaet hesten, var æslet et af deres vigtigste 

 husdyr, som blev holdt i hjorder paa indtil et tusen dj'r, og som ofte 

 paa de gamle vægmalerier blir fremstillet som det vigtigste lastdj^r i 

 det gamle rige. 



Efter al sandsynlighed nedstammede dette æsel fra det nubiske 

 vildæsel eller steppeæsel (equus afiicanus), der ligesom vort æsel har 

 en mørk streg eller kors langs ryggen. Allerede paa afbildningen fra 

 det VI dynasti finder vi det fremstillet som husdyr i Ægypten, mens 

 hesten først opti-æder i det XVIII dynasti, altsaa fra omtrent aar 

 1800 før vor tidsregning. Skjønt det ægyptiske æsel er et meget 

 vakrere, villigere og klogere dyr end vort, som forøvrigt vel kan 

 være stivsindet, men aldeles ikke er dumt, som man paastaar om det, — 

 er der dog intet til hinder for at anse det for et urent og dæmonisk 

 dyr, som var viet det onde priacip Thyphon-Set. 



Som bekjendt skulde Horus, der fødtes etterat hans far Osiris 

 var myrdet, have pisket, korsfæstet og udjaget fra landet morderen, 

 som blev fremstillet i et æsels skikkelse (som onocephalus). Vi ti^æffer 

 paa ægyptiske monumenter temmelig ofte billeder, som fremstiller 

 denne afstraffelse. Paa det under Ptolemæos den S3'vende (Euergetes 

 II) opbyggede del af templet i Karnak ser man den med et spurve- 

 høghoved forsynede gud Hcrus holde den bundne æselhovede Set- 

 Typhon i ørene og tugte ham med køllen. I et af rummene paa den 

 sydlige terasse i templet ved Denderah ser man den til en pæl bundne 

 æselgud gjennemboret af Horus's kastesp3'd. Ligeledes ser man paa 



