383 



vest paa Danmarks og Norges bekostning. Hvor forf. omtaler forhol- 

 det til Norge, gjc<r lian det med en rolig, fornuftig kjølighed, som det 

 kau være sundt, om end ikke o})muiitrende for os i broderlandet at 

 blive bekjendt med. 



Arbeidet Lorer til den Eatzelske skole, der ser det som geografiens 

 hovedopgave at opl3'se om naturforholdenes indvirkning paa menneskenes 

 historiske liv, og ligger saaledes i et grænsegebet for „Naturen"s inter- 

 esse. Da vi har saa lidet videnskabelig geografisk litteratur i de nor- 

 diske lande, hilser man altid velkommen ethvert alvorligt og velskrevet 

 arbeide: med videnskabelig geografisk litteratur menes i denne for- 

 bindelse ikke beskrivelser af enkelte distrikter, thi det mangler vi nem- 

 lig ikke; men arbeider, der paa en metodisk og alsidig maade søger 

 at lose bestemte geografiske opgaver. Hans Reusch. 



P. A. Øyen: Tapesniveauet paa Jæderen. (Videnskabsselskabets 



sknfter. I. Math. natnrvid. klasse. 1903. No. 7). 



Forfatteren har i denne athandliiig, væsentlig paa grundlag af 

 de i sommeren 1900 foretagne undersøgelser paa Jæderen, leveret en 

 detaljeret beskrivelse af de derværende afleiringer fra tapestiden, der 

 som bekjendt er et af de senere afsnit af den postglaciale tid. Med inter- 

 esse læser man iorfatterens sammenlignende studium af molluskfaunaen 

 i tapestidens banker og i de gamle skaldynger fra den neolitiske sten- 

 alder, hvorved det er Ij^kkedes ham al paavise, at de sidstnævnte maa 

 henføres til et bestemt afsnit af tapestiden. Endvidere er forsøgt 

 endel sammenligninger med lignende postglaciale forekomster i vort 

 land oe i vore nabolande. C. F. K. 



Mindre meddelelser. 



Hellandit, et nyt norsk mineral. I det netop udkomne 3die 



hefte af ^iyt magazin for naturvidtnskaberne, bind 41, har professor 

 dr. W. C. Brøgger givet en foreløbig beskrivelse af et nj-t mineral, 

 som han har opkaldt efter professor Amund Helland. Dette mineral 

 er fundet i en granitisk peguiatitgang i nærheden af Kragerø, hvor 

 det ifølge prof. Broggers beskrivelse optræder sammen med titanif, 

 turmalin. apatit og thorit (orangitj. Hellanditen optræder i monokline 

 søiler af op til 5 cra.s længde, men er gjennemgaaende sterkt om- 

 vandlet, saa at det er gaaet over til en gul eller næsten hvid jord- 

 agtig masse. Enkelte stj^kker har en brunsort farve og en fedtagtig 

 glans og minder sterkt om ortit. Haai-dlieden kan i de friskeste styk- 

 ker gaa op til omtrent 5, og den specifike vegt er bestemt til 3.55. 

 En analyse viser følgende kemiske sammensætning: 23.55 pct. kisel- 



