« .904 



Opdæmning ved Tunsbergdalsbræen i Sogn. 



Af J. Rekstad. 



Sidste sommer indtraf der igjen stor flom i elven fra Tunsberg- 

 dalsbræen, Leirdola, natten mellem 22de og 23de august. Flom- 

 men var saa stor, at den tog ud alle broer over elven, og folkene i 

 Leirdalen sagde, flommen dennegang paa det nærmeste var saa stor 

 som i 1900, da elven skar sig ud nyt løb nede ved Leirmo. Flommen 

 tog ud broen, hvorpaa Jostedalsveien gaar over Leirdøla, saa befolk- 

 ningen ovenfor i Jostedalen nu som i 1900 blev afstængt fra forbin- 

 delse med udenverdenen, indtil man fik en midlertidig bro istand. 



Flommen i 1900 fandt sted under saadanne forhold, at man straks 

 var paa det rene med, den var foranlediget ved en opdæmning oppe 

 ved Tunsbergdalsbræen. Da jeg i september 1900 besøgte denne bræ, 

 kort efter at flommen fandt sted, interesserede det mig meget at finde 

 stedet for opdæmningen. Det lykkedes mig ogsaa at paavise, at op- 

 dæmningen havde sit sæde under isen i en kort botndal paa vestsiden 

 af Tunsbergdalsbræen. Denne botndal, som blev mig opgivet at hede 

 St. Brimkjedlen, udfyldes af en liden bræ, der fra vest kommer ned 

 og forener sig med Tunsbergdalsbræen. 



Forholdene har jeg beskrevet i „Naturen" for 1901, og jeg kan 

 derfor henvise dertil. 



Sidste sommer besøgte jeg igjen Tunsbergdalsbræen i september 

 og tog da naturligvis ogsaa en tur op til St. Brimkjedlen for at vmder- 

 søge, hvorvidt merker efter den nylig stedfundne opdæmning var syn- 

 lige, thi at flommen ogsaa dennegang skyldtes opdæmning ved bræen, 

 derover var der blandt befolkningen fuld enighed. 



I St. Brimkjedlen var merkerne efter en storartet indsynkning af 

 ismasserne endmere fremtrædende nu end ved mit besøg der i 1900. 

 Heller ikke dennegang kunde der sees spor af, at våndet skulde have 



Naturen 1904. 1 



