9 



Ikkedestomindre holdt denne primitive form sig lige til det 18de 

 aarhundrede, da den første væsentlige forbedring foregik ved indførel- 

 sen af lampe glas. 



En af de mange feil ved de oprindelige lamper bestod i, at den 

 flamme, som de kulstofrige flydende fedtarter giver, naar de brænder 

 uden kunstig træk, altid blir osende og ildelngtende, fordi den luft, 

 som omgiver flammen, ikke er tilstrækkelig til fuldstændig forbrænding. 

 Lampeglasset afhjælper netop denne mangel, idet det virker som en 

 trækpibe. 



Lidt efter lidt indf ørtes ogsaa mere rationelle brænderkonstruktio- 

 ner, f. eks. ved at give vegen form af en hul cylinder med lufttilførsel 

 ogsaa indenfra. 



Endnu led dog disse fedolje-lamper af den store mangel, at flam- 

 men dalede, og vegen fik skorpe, eftersom oljeniveauet i beholderen sank. 



Denne feil blev af hjulpet ved opfindelsen af den saakaldte 

 mod er atørlampe, som kom i handelen omkring 1840 og fik en stor 

 udbredelse. Den var forsynet med en mekanisme, som sørgede for 

 konstant oljetilførsel til vegen. Herved uskadeliggjordes den uheldige 

 egenskab hos fedoljerne, at de paa grund af sin seighed har vanske- 

 lig for at trænge op i vegen, naar sugehøiden er stor. 



Moderatørlampen holdt sig lige til for nogle decennier siden og 

 var i sit slags et meget fuldkomment belj^sningsmiddel. Men ikke 

 destomindre maatte baade denne og alle andre former vige pladsen, 

 da den nye tysolje petroleum begyndte at faa indpas. 



De animalske og vegetabilske oljer havde udspillet sin rolle som 

 lysemner. De bruges nu saagodtsom bare til haandlygter, grubelamper 

 og natlamper. 



Petroleum begyndte at komme i handelen som lysolje omkring 1860. 



Det gik dog i begyndelsen langsomt med dens udbredelse. Dels 

 var folk rædde for at bruge denne nye amerikanske, temmelig ilde- 

 lugtende vædske, dels var ogsaa den første petroleum et noksaa mid- 

 delmaadigt produkt, som berettigede en vis grad af mistænksomhed. 



Mens vor tids petroleum er et farveløst, eksplosionssikkert og 

 næsten lugtfrit stof, var det første handelsprodukt en gul, stinkende 

 vædske, som kunde risikere at eksplodere paa lampen. 



Men lidt efter lidt lærte man at destillere og raffinere den saa- 

 ledes, at disse første ulemper efterhaanden forsvandt, og da man og- 

 saa fik konstrueret brændere og lampeglas, som passede for den nye 



