23 



Insekternes saakaldte jættekræfter. 



Af Aug'. Sclniud i „Naturwissenschaftliche Woclienschrift". 



Det er ikke sjeldent, at man faar høre, at insekterne kan yde de 

 utroligste kraftpræstationer. Mennesket, heder det, ja ogsfia hesten, 

 er i saminenhgning med myren og loppen rene svæklinger. Dersom 

 mennesket var forholdsvis saa sterk som myren eller en liden bille, 

 vilde det have været istand til at bære svære stenblokke og de største 

 trær. Hvis dets evne til at hoppe var forholdsvis saa stor som lop- 

 pens, \alde det have været istand til i et sprang at sætte over bjerge. 

 Ogsaa i zoologiske lærebøger blir man ikke sjelden gjort opmerksom 

 herpaa; ofte finder man ogsaa i dem en hel mængde saadanne regne- 

 op gaver. 



Af alle disse opgaver maa man slutte, at insekterne har forholds- 

 vis en uhyre styrke. Man maa antage, at de har en forholdsvis større 

 muskelmasse end mennesket og de større dyr, eller at deres muskel- 

 fibre er seigere, og at de kan præstere mere arbeide. Dette holder 

 dog ikke stik, tvertom er det modsatte tilfældet. 



Ved alle disse beregninger omgaaes man med begrebet „ forholds- 

 vis" paa en meget overfladisk og letsindig maade. Her kun et eksempel: 

 Op ga ve. En 2 mm. stor loppe springer 40 cm. høit. Hvor 

 hoit maa da i forhold hertil en 160 cm. høi mand springe? 

 Svar. 160 cm. = 800 X 2 mm. 

 800 x 40 cm. = 320 m. 

 Saaledes maatte manden have sprunget 320 m. eller 20 m. høiere 

 end Eifeltaarnet. 



Ved dette regnestykke maa bemerkes, at ved bestemmelsen af 

 mandens størrelse er benene medregnede, derimod ikke ved loppens. 

 Forholdet havde da istedetfor 1 : 800 muHgens været 1 : 400. 



Paa en meget overfladisk maade blir saaledes kropslængden sat i 

 samme forhold til springhøiden, og heraf slutter man sig til kraften. 

 Men sagen foi'holder sig anderledes. Kraften (ved den samme ydeevne 

 af muskelfibrene) er omtrent proportional med muskelens tversnit. An- 

 tager vi, at vi har for os geometrisk lige væsener, saa vilde muskel- 

 tversnittet, altsaa ogsaa kraften, være proportional med kvadratet af 

 den lineære dimensioh. I dette tilfælde maatte altsaa kraften af ved- 

 kommende muskel hos mennesket være 400^ gange større. Naar nu 

 den muskel, som særlig træder i virksomhed ved spranget for begge. 



