27 



maa under den største nedisning her ialfald have naaet en større høide 

 end 1700 meter over havet. C. F. K. 



Hasselens tidligere og nuværende udbredelse i Sverige og de slut- 

 ninger, som heraf kan drages om temperaturens synkning i 

 det sidste afsnit af den postglaciale tid. 



I en meget interessant af hand] ing om „Hasseln i Sverige for- 

 dom och nu" har den svenske geolog Gunnar Andersson nedlagt 

 resultaterne af sine undersøgelser angaaende hasselens tidligere og nu- 

 værende udbredelse og udviklet, hvad man heraf er berettiget til at 

 slutte om temperaturens synkning i det sidste afsnit af den postglaciale 

 tid. De vigtigste resultater af disse forskninger vil for „Naturen"s 

 læsere have adskillig interesse, idet nemlig Reks tad ganske nylig i 

 dette tidsskrift har meddelt, hvilke slutninger man er berettiget til at 

 drage af furegrænsens større høide i vort land i den senere del af den 

 postglaciale tid. 



Paa grundlag af et særdeles stort iagttagelsesmateriale kommer 

 hr. Gunnar Andersson til det resultat, at mens hasselen tidligere ud- 

 bredte sig over et omraade af 220000 km.^, d. v. s. omtrent halvparten 

 af Sverige, optræder den nu kun over et omraade af 136000 km.^, 

 d. v. s. mindre end tredieparten af Sveriges hele areal. En nærmere 

 undersøgelse af forholdene fører til det resultat, at hasselen maa have 

 naaet sin største udbredelse allerede lidt før den sidste hævning af 

 landet indtraadte. 



Grunden til, at hasselens nordgrænse er bleven saa betydelig for- 

 skjøvet i sydlig retning, maa være en synkning af temperaturen. Forf. 

 udtaler som sin formening: „ Vintertemperaturen i og for sig forhindrer 

 ikke forekomsten af hassel langs dens tidligere vest- og nordgrænse. 

 Dens geografiske udbredelse er betinget al varmetilførselen og varig- 

 heden af vegetationsperioden og af det bestemte krav paa, at denne 

 periode er forholdsmæssig lang og besidder temperaturer, som i august 

 og september gjennemsnitlig beløber sig til 12° C." Sammenligner 

 man de linjer, der angiver hasselens nuværende og tidligere nordgrænse 

 med isotermerne for vegetationsperioden, vaar- og sommermaanederne, 

 med hinanden, finder man ingen overensstemmelse, mens derimod 

 august — septemberisotermerne for 9.5° C. omtrent falder sammen med 

 den tidligere, og isotermerne for 12° C. omtrent følger den nuværende 

 nordgrænse for hasselen. Man maa heraf være berettiget til at slutte, 

 at forskjellen mellem de her to nævnte temperaturer saa nogenlunde 



