28 



skulde svai'e til deu afkjøling, som har fundet sted i maaiiederne 

 august og september, siden hasselen naaede sin nordligste udbredelse. 

 En nærmere beregning af middeltemperaturerne for vegetationsperiodens 

 maaneder (april — oktober) for de meteologiske stationer ved den tidligere 

 og nuværende nordgrænse viser, at denne differens nærmest maa kunne 

 anslaaes til 2.4° C, d. v. s. saa meget varmere var vegetationsperioden 

 umiddelbart forud, for deu sidste hævning tog sin begyndelse. Da 

 landet siden har hævet sig, vil naturligvis dette foraarsage en forandring 

 af temperaturen, og den her angivne differens burde saaledes reduceres 

 lidt. Da denne reduktion imidlertid vilde blive ganske ubetydelig, kun 

 en brøkdel af en grad, og vort kjendskab til, hvorledes den nøiagtig 

 burde beregnes, er noget ufuldkommen, er der ikke gjort noget forsøg 

 i denne retning. 



Som det vil erindres, fremholdt Rekstad i sin før nævnte artikel i 

 . „Naturen", at en sænkning af furugrænsen paa 350 — 400 m., saaledes 

 som paavist i det centrale Norge, vil svare til en aftagen af aarets 

 middeltemperatur paa 2.1 — 2.4*^ C. under ellers lige forhold. Under 

 hensyntagen til den senere hævning mener Rekstad at maatte reducere 

 disse tal til 1.9 — 2.2° C. Som det vil fremgaa af mit tidligere referat 

 af Brøggers afhandling „0m de senglaciale og postglaciale nivaa- 

 forandringer i Kristianiafeltet", fandt professor Brøgger, at temperatu- 

 ren i det sidstnævnte tidsrum var aftaget ca. 2°. Vi har altsaa her, 

 som vi ser, den bedste ovei-ensstemmelse mellem de ti-e uafhængig af 

 hinanden gjorte undersøgelser og beregninger, saaledes som ogsaa af 

 Rekstad antydet under henvisning til et tidligere arbeide af Grunnar 

 Andersson (Svenska våxtvårldens historia. Stockholm 1896). Tempe- 

 raturen maa være omtrent 2° C. lavere nu, end den var i det tidsrum, 

 som hos os er kaldt tapestiden og i Sverige littorinatiden. 



C. F. K. 



Gustav Guldberg: Korte grundtræk af menneskets anatomi. Kri- 

 stiania og Kjøbenhavn 1903. 



Den foreliggende bog er 3die udgave af professorens „menne- 

 skets anatomi", hvoraf 2den udgave var meget større end denne sidste, 

 der ogsaa har faaet betegnelsen „korte grundtræk"'. Fra alment syns- 

 punkt seet er den imidlertid ikke saa kort endda, hvad der er en nød- 

 vendig følge af, at bogen er bestemt for flere specialister, nemlig 

 tandlæger, gymn as tiklærere, massører og lærere i natur- 

 fag. Det er selvsagt en overmaade vanskelig opgave at skrive en 



