30 



neise i almindeliglied. Hans skrifter i denne sidste retning er fornem- 

 melig udkomne paa tysk (delvis oversatte til engelsk, enkelte ogsaa paa 

 fransk, italiensk og russisk), og han har paa dette specielle omraade af 

 naturforskningen gjort en indsats med en ny frisk opfatning, som er ble- 

 ven høit vurderet. Han har nemlig leveret beviset for, at en stor gruppe 

 ertsforekomster er dannet ved ertsernes udskillelse af silikatsmelteop- 

 løsninger, og har altsaa ude i naturen forfulgt de samme spørgsmaal, 

 som i det foreliggende -arbeide er studeret i smeltehytten og laborato- 

 riet. Et tredie omraade, hvorpaa Vogt ogsaa har gjort et meget 

 værdifuldt arbeide, er paa udforskningen af vort lands geologi i almin- 

 delighed, Hans yndlingstelt har i de senere aar været Nordland, hvor 

 der endnu er meget nyt at opdage; og naar sommervarmen kommer i 

 luften, har han derfor aarvist i nogle uger forladt skrivebord og labo- 

 ratorium og for den geologiske undersøgelse bereist f jorde, dale og 

 fjeldmarker der nord. Værdifulde afhandlinger og endnu ikke offent- 

 liggjorte nye bidrag til det geologiske kart over Nordland foreligger 

 fi-a hans haand, og mere venter vi. Uans Reuscli. 



Mindre meddelelser. 



Liren. En lire eller skrape (puftinus puffinus) blev den 12te 

 oktober ifjor skudt eu mil vest af Espevær. Denne fugl er en sjelden 

 gjest ved vor kyst; i sine arbeider over Norges fuglefauna omtaler 

 professor Collett kun tre individer, som med sikkerhed vides skudt 

 eller fanget inden landets grænser, det sidste sommeren 1874. 



Vore bankfiskere, som kal der den „havgunnar" , kj ender den der- 

 imod godt ude^ fra Storeggen. Herom siger ogsaa Strøm i sin „Sønd- 

 mørs beskrivelse" : Lire eller skrap er en maadelig stor havfugl, som 

 opholder sig langt ud i havet og e^r altsaa ikke bekjendt udenfor de^m, 

 som. brager fiskeri paa „Storeggen. Videre heder det at „densi art og 

 yngel ei her er bekjendt saasom den, aldrig skal være seet paa landet." 

 Ude paa Storeiggen blev den ligeledes i sin tid observeret af professor 

 Rasch. 



I „Norges naturlige historie" fortæller Pontoppidan, at liren 

 skal have faaet sit navn skrabe „fordi den, ligesom lunden, indskraber 

 eller graver sig temmelig dybt i jorden eller i grus mellem stene at 

 gjøre rede og ligger der, ikke efter andre fugles art paa bugen, men 

 paa ryggen." Denne Pontoppidans beretning er forsaavidt rigtig, da 

 liren hækker, ligesom lunden, i jordhuler og under stene. Sit latin- 

 ske navn puffinus skylder den ogsaa denne egenskab, det er nemlig 

 aiiedet af det engelske puffin, lurbde. Den engelske naturforsker 

 Willughby kaldte nemlig fuglen „øen Mans lunde" ; paa denne ø, 

 hvor den i tidligere tider var meget talrig, skal rotterne nu have ud- 

 ryddet den. 



