45 



som overskrider den nødvendige mindste-mængde. Dersom man i næ- 

 ringen har den tilstrækkelige mængde vand, salt, og æggehvidestof, 

 kan man t. eks. for at fodre en hund ved siden deraf tåge enten 

 blot æggehvide, eller æggehvide og fedt, eller æggehvide og kulhy- 

 drater eller endelig fedt, kulhydrater og æggehvide, uden at dyrets 

 ernæring vilde lide ved nogen af de nævnte kostformer. Heraf følger 

 aabenbart, at de egenskaber ved disse stoffe, der for ernæringen er de 

 væsentlige, maa være fælles for dem alle, at stoffenes øvrige egen- 

 skaber derimod ikke er nødvendige for ernæringen. Det som alle disse 

 Btoffe har tilfælles, er den chemiske energie eller spændkraft. Vi ser 

 stadig, hvorledes menneskenes og dyrenes livsytringer i det væsentlige 

 er kraftytringer, der hovedsagelig optræder i form af varme og bevæ- 

 gelse. Den kraft, som udkræves hertil, kan ifølge loven om kraftens 

 vedligeholdelse naturligvis ikke opstaa af intet; den maa tilføres legemet 

 udenfra, og det sker netop i form af chemisk spændkraft i de nævnte 

 næringsstoffe. Men naar dette er den egenskab, der betinger disse 

 stoffes næringsværdi, saa maa det meget vel være muligt, at et andet 

 stof, der ligeledes indeholder chemisk spændkraft, ogsaa kan virke 

 som næringsstof. Et saadant stof er alkohol. At det indeholder en 

 betydelig mængde chemisk spændkraft, lærer vi ved dets forbrænding, 

 hvorved den chemiske kraft omsættes til levende kraft, nemlig varme. 

 Vi maaler den chemiske spændkraft efter den varmemængde, som leveres 

 ved stoffets forbrænding ; 1 gram alkohol giver ved forbrænding 7 store 

 varmeenheder (calorier),^) 1 gram æggehvide eller 1 gram kulhydrat 

 omtrent 4 calorier og 1 gram fedt 9. 



Det er dog aabenbart ingenlunde tilstrækkeligt, at det stof, hvorom 

 der spørges, indeholder chemisk spændkraft, den maa' selvsagt ogsaa 

 findes bundet paa en saadan maade, at den kan frigjøres i organismen 

 og omsættes til levende kraft. Dertil udfordres, at stoffet kan for- 

 brænde i organismen. Besvarelsen af det spørgsmaal, om alkohol for- 

 brændes i den dyriske organisme, eller om det muligens udskilles igjen 

 uforbrændt, har voldt mange vanskeligheder. Man antog til at be- 

 gynde med, idet man gik ud fra ganske utilstrækkelige forsøg, at al- 

 kohol fuldsændig eller for største delen udskiltes af legemet uforandret. 

 Bing og hans elever har imidlertid leveret bevis for, at det ikke er 

 tilfældet, men at tvertimod den allerstørste del af alkoholen forbrændes- 



^) 1 stor calori er den varmemængde. som trænges foråt opvarme 1 liter 

 vand 1 Celsius. 



