50 



været sterkt svækket, legemsvarmeu betydelig nedsat d. v. s. dersom 

 der havde optraadt en tydelig paaviselig forstyrrelse i livsytringerne, 

 da vilde man vistnok liavt ret til at antage en tilsvarende indskrænk- 

 ning i livsprocesserne. Men der var hos forsøgspersonerne i disse 

 forsøg aldeles ikke tale om noget saadant. De frembød de dage, da 

 de nød alkohol, i sin opførsel ingensomhelst forskjellighed fra de dage 

 da de ingen alkohol nød ; de frembød de samme livsytringer ; vi maa 

 antage, at der ogsaa i deres legeme har foregaaet de samme livspro- 

 cesser. En nedsættelse af forbrændingen ved lammelse kan man her 

 ikke godt antage : loven om kraftens vedligeholdelse kræver, at der 

 til de samme livsytringer altid svarer den samme livsproduktion. Men 

 da følger utvilsomt af disse forsøg, at alkoholens energi er blevet ud- 

 nyttet til legemets behov, at det m. a. o. er et næringsstof. 



Om det saaledes er bevist, at alkohol har en nærende virkning, 

 saa kunde man alligevel tænke sig, at alkoholens spændkraft ikke var 

 lige værdifuld som de andre næringsstoffe. I virkeligheden syntes 

 ældre forsøg af Miura at tale i denne retning, idet de nemlig viste, 

 at alkohol ikke havde nogen evne til at spare æggehvidesfoffene fra 

 at forbrænde, saaledes som tilfældet er med fedt og kulhydrater. Naar 

 man gir et menneske, der med en bestemt diæt befinder sig i kvæl- 

 stofligevegt, ^) en vis mængde kulhydrater eller fedt ekstra til hans 

 diæt, saa formindskes hans æggehvideomsætning, der spares æggehvide, 

 som derved afsættes i legemet. Paa den anden side, dei'som et men- 

 neske med en bestemt utilstrækkelig næring afgiver mere kvælstof, end 

 han faar ind med næiingen, saa kan dette æggehvidetab ophæves ved 

 tilførsel af kulhydrater eller fedt. Denne egenskab skulde alkohol ikke 

 være i besiddelse af. Det forekom mig — da æggehvidestoffene er 

 saa vigtige for ernæringen — at være en meget væsentlig forskjel i 

 alkoholens næringsværdi, og jeg lod derfor Miura's forsøg gjentage 

 paa mig selv med assistance af S chmi dt og Sc ho ene sei f fen. Disse 

 forsøg bekræftede i et og alt Miura's resultater; trods afvigende for- 



^) Det som karakteriserer æggelividestoffene fra andre næringsstoffe er det, 

 at de indeholder kvælstof (N). Naar man beregner den mængde kvælstof, som 

 indelioldes i næringen, og undersøger, hvormeget kvælstof legemet udskiller, 

 og man saa tinder, at der udskilles ligemeget, som der tåges ind, siger man, 

 at legemet betinder sig i kvælstof-balance eller ligevægt, indtægt og udgift ba- 

 lancere, legemet læggor sig intet op men taber heller intet. 



