iAR. 2,1 ^904 



Mosdyrene (bryozoerne). 



A f Olaf Bidenkap. 



Et ord af Linné, som man fristes til at sætte som motto over 

 enhver populær opsats, der behandler de lavere dyrs naturhistorie, 

 nemlig den bekjendte sætning: „natura maxime miranda in minimo" 

 (naturen er mest beundringsværdig i det smaa), synes vel anvendt, 

 naar det gjælder en dyregruppe som bryozoerne eller mosdyrene. 



Naar zoologen undersøger det virvar af tang, skjæl, sand og sten, 

 som han har hentet op fra havbunden ved hjælp af sin bundskrabe, 

 maa han bruge sine øine vel foråt kunne opdage de uanseelige bryo- 

 zokolonier, der som oftest danner ubetydelige, moslignende overtræk 

 paa de nævnte gjenstande. Synes disse kolonier for det blotte øie 

 lidet tiltalende, vinder de saa meget destomere ved at betragtes under 

 mikroskopet. Man maa beundre den smukke, symmetriske anordning 

 af dyrehusene og deres fine skulptur, der er langt vakrere end det 

 mest elegant udførte jernfiligransarbeide. Vekslende former mangler 

 heller ikke ; ved den norske kyst kjender man saaledes over 200 arter 

 og der findes ganske vist mange flere. Vi skal da i det følgende 

 kortelig omtale bryozcernes organisation og levevis. Hos sjødyrene 

 skjelner man mellem tre forskjellige slags eksistensformer, de fritsvøm- 

 mende, de paa andre dyr eller gjenstande fastsiddende og plankton- 

 formerne, de bittesmaa organismer, der driver viljeløs omkring i havet. 

 Bryozerne hører med faa uudtagelser til de fastsiddende former; de 

 danner kolonier, der mangler evnen til selvstændig bevægelse og er 

 saaledes med hensyn til ernæring afhængige af havets strømninger, der 

 fører føden hen til dem. Som følge heraf findes de talrigst paa steder, 

 hvor der er frisk sjøstrøm, f. eks. i trange sund, der forener to vand- 

 masser af forskjellig temperatur. Den tyske Lernerekspedition i 1898, 

 der grundig undersøgte de strømhaarde sund mellem Spitsbergens øer, 

 fik ofte disse dyr op i uhyre masser paa saadanne lokaliteter. 

 Natui-en 1904. 5 



